13.01.26
33/812/30/26
Єдиний унікальний номер судової справи: 489/9408/25
Номер провадження: 33/812/30/26 Головуючий у місцевому суді: Гриненко М.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання – Шурма Є.В.,
за участю: захисника ОСОБА_1 – адвоката Кузьміних І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Кузьміних Інни Миколаївни на постанову Інгульського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 513534 від 15 листопада 2025 року, водій ОСОБА_2 15 листопада 2025 року о 02 год 58 хв керував транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вул. Троїцька (Кірова), 150 з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатор алкостестер Драгер або проїхати до медичного закладу. Водій виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатор алкостестер Драгер 0345. Результат огляду склав 1,14 проміле. Водій перебував в стані алкогольного сп?яніння, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
He погодившись із зазначеною постановою суду, 23 грудня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузьміних І.М. подала до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Кузьміних І.М. зазначає, що оскаржувана постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Захисник звертає увагу на те, що прилад за допомогою якого проводився огляд на стан сп?яніння ОСОБА_1 на місці зупинки, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення є газоаналізатор алкотест Драгер прилад 0345, відповідно Акту огляду на стан сп?яніння - газоаналізатор Драгер, а відповідно до направлення - Драгер ARLM 0345. У зв`язку з відсутністю інформації про прилад газоаналізатор алкотест Драгер прилад 0345, за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на місці зупинки, нею був направлений запит до Державної служби з лікарських засобів щодо надання інформації про газоаналізатор Драгер ARLM 0345.
Також, на думку адвоката Кузьміних І.М. є сумнівними показники температури повітря зазначені вказаним приладом, оскільки чек містить показник температури повітря - 17° С 15 листопада 2025 року о 03 год 03 хв. Через що, нею також був зроблений запит до Миколаївського гідрометеорологічного центру щодо уточнення температури повітря 15 листопада 2025 року. Відповіді на вказані запити, станом на 15 грудня отримані не були, у зв`язку з чим було подане клопотання до суду першої інстанції про відкладення розгляду прави, однак незважаючи на це 16 грудня 2025 року суд прийняв рішення по справі.
Адвокат зауважує, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджуються іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, а суперечать один одному, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузьміних І.М. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову суду як незаконну.
Вислухавши пояснення адвоката Кузьміних І.М., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).
Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду.
З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі з огляду на таке.
За положеннями пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 513534 від 15 листопада 2025 року, водій ОСОБА_2 15 листопада 2025 року о 02 год 58 хв керував транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вул. Троїцька (Кірова), 150 з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатор алкостестер Драгер або проїхати до медичного закладу. Водій виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатор алкостестер Драгер 0345. Результат огляду склав 1,14 проміле. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення ним вимог п.2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1). Протокол водієм підписано без заперечень та зауважень щодо його змісту.
Також, в матеріалах справи міститься чек щодо тестування на алкоголь, проведеного на місці зупинки працівниками поліції за допомогою приладу Alcotest 7510 № ARLM-0345, тест № 242, результат - 1,14‰ (а.с.4).
За результатами проведення на місці зупинки працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів. Результатом огляду є позитивна проба, показник - 1,14‰. Акт огляду водієм підписано без заперечень (а.с.5). 
Також в матеріалах справи міститься направлення до медичного закладу на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5).
Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у відповідності до вимог діючого законодавства підтверджено відеозаписами, здійсненими на боді камери № 474552, 474656 (а.с.7).
Так, з відеозапису, що міститься на диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що автомобіль працівників поліції, рухаючись позаду автомобіля Opel, номерний знак НОМЕР_1 , за допомогою спеціальних сигналів зупинив вказаний автомобіль, який рухався під час комендантської години. Після чого, працівники поліції підійшли до вказаного автомобіля, на водійському сидінні якого знаходився ОСОБА_1 . Під час встановлення особи водія та перевірки документів, у працівників поліції виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп?яніння, оскільки у водія були наявні ознаки алкогольного сп?яніння. У зв`язку з чим, водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погодився. Працівник поліції роз`яснив водієві, що допустимо нормою є 0,20 проміле. Водій пройшов огляд шляхом продуття приладу Драгер, результат огляду склав 1,14 проміле. ОСОБА_1 не заперечував проти такого результату та зазначив, що готовий розписатися та їхати далі. Надалі, працівники поліції склали адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознайомили водія з їх змістом. При цьому, водій ОСОБА_1 будь-яких заперечень не висловлював, а навпаки з усім погоджувався та підписав складені відносно нього документи.
Апеляційний суд враховує, що обставини фабули адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та норма інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Відомості, які містяться на відеозаписі свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції № №1452/735 під час проведення огляду та вимог ст.266 КУпАП.
Цей відеозапис є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення, який суд оцінює в сукупності з іншими долученими до протоколу доказами, які досліджені судом, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказані докази свідчать, про те що водій ОСОБА_1 15 листопада 2025 року о 02 год 58 хв керував транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вул. Троїцька (Кірова), 150 в стані алкогольного сп?яніння. 
Отже, суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
При накладенні стягнення на водія, визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.
Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.
Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, в Акті огляду на стан сп?яніння та в направленні до медичного закладу, найменування приладу, за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння, зазначено по різному, суд до уваги не бере, з огляду наступне.
Як вбачається з роздруківки тестування на алкоголь, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння було проведено за допомогою Alcotest 7510, прилад № ARLM - 0345 ( а.с.4).
Вказана роздруківка є не тільки підтвердження результату огляду, а й того, яким саме приладом був здійснений огляд ОСОБА_1 15 листопада 2025 року 28 на стан сп?яніння.
За такого, розбіжності в протоколі про адміністративне правопорушення, в Акті огляду на стан сп?яніння та в направленні до медичного закладу, щодо найменування приладу огляду, такі як скорочення його назви не є суттєвими та не впливають на подію та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Аргументи адвоката Кузьміних І.М. про те, що показники температури повітря зазначені приладом Драгер є сумнівними, оскільки чек містить показник температури повітря - 17° С 15 листопада 2025 року о 03 год 03 хв, суд вважає неспроможними через їх необґрунтованість.
Так, пунктом 3 Порядку, пунктом 6 Розділу І Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно із пунктом 7 Розділу II Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до пункту 5 Порядку підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду, проведеного поліцейським, та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
В той же час водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (частина 3 ст. 266 КУпАП, пункт 6 Порядку, пункт 6 Розділу І Інструкції № 1452/735).
Як вбачається з матеріалів справи, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за його згодою поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу - Alcotest 7510, прилад № ARLM - 0345.
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до наведених положень законодавчих актів водій самостійно вирішує, чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду щодо стану сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу, або не погоджується з отриманим результатом.
Оскільки ОСОБА_1 не заперечував щодо результату огляду на стан сп`яніння, який провів поліцейський на місці зупинки транспортного засобу та не виявляв бажання пройти повторний огляд в медичному закладі, що підтверджено як відеозаписом з нагрудних камер поліцейських так і власноручним підписом водія в роздруківці з приладу Alcotest 7510, прилад № ARLM - 0345 та у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому заперечень щодо результатів огляду у протоколі ОСОБА_1 не виклав, а тому у суду відсутні підстави для обґрунтованих сумнівів щодо отриманих працівником поліції результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. 
До того ж у справі відсутні докази некоректного відображення Alcotest 7510, прилад № ARLM - 0345, за допомогою якого відбувався огляд ОСОБА_1 температури повітря, а також, що таке призвело до несправності цього приладу.
Що стосується посилання захисника Кузьміних І.М. в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було вирішено її клопотання подане 15 грудня 2025 року про відкладення розгляду справи, що призначена на 16 грудня 2025 року, оскільки нею були зроблені запити до Миколаївського гідрометеорологічного центру та Державної служби з лікарських засобів щодо надання інформації, відповіді на які ще не були отримані, апеляційний суд враховує, однак згідно відмітки в матеріалах справи, вказане клопотання було отримано суддею першої інстанції - Гриненко М.В. 16 грудня 2025 року о 11 год 50 хв, тобто вже після розгляду справи та винесення постанови.
Разом з цим, адвокат Кузьміних І.М. не погодившись, в тому числі, з таким рішенням суду, оскаржила постанову в апеляційному порядку, а тому мала можливість та час повторно звернутись до вказаних установ з запитами про надання відповідної інформації, однак такі відомості в матеріалах справи відсутні.
Згідно довідки УПП в Миколаївській області від 17 листопада 2025 року ОСОБА_1 має посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 , видане 09 травня 2024 року (а.с.8).
За такого, обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
За такого, доводи апеляційної скарги з приводу відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водія ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові та були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Кузьміних Інни Миколаївни - залишити без задоволення.
Постанову Інгульського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т.В. Крамаренко