ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/30307/23
Провадження № 22-ц/820/2453/25

Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.
з участю представника відповідача
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/30307/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його адвокатом – Бондаренко Ганною Євгенівною, на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року у складі судді Карплюка О.І. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:
У листопаді 2023 року ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду, в якому товариство просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість: за кредитним договором № 0680982790 в розмірі 45 477 грн: з яких: 9000 грн - заборгованість за основною сумою позики; 36477 грн - заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 5563875 в розмірі 49382 грн 20 коп, з яких: 14000 грн - заборгованість за основною сумою позики; 35382 грн 20 коп сума заборгованості за відсотками та судові витрати.
На підтримання позову позивач вказував, що 23 лютого 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 0680982790, шляхом підписання акцепту оферти від 23 лютого 2022 року на укладення договору про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0680982790 від 23 лютого 2022 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладені цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору.
24.11.2022 року між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13012023, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022 року до договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 року ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача: в сумі 45477, з яких: 9000 грн - заборгованість за основною сумою позики; 36477 грн сума заборгованості за відсотками.
Крім того, 19 лютого 2022 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5563875, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 10 кредитного договору. Кредитний договір, укладено на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
19.06.2023 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19062023, відповідно до умов якого ТзОВ «Авентус Україна» передає ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 19.06.2023 року до договору факторингу №19062023 від 19.06.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 49382 грн 20 коп, з яких: 14000 грн - заборгованість за основною сумою позики; 35382 грн 20 коп сума заборгованості за відсотками.
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 94859 гривень 20 копійок та 2684 гривні 00 копійок сплаченого судового збору.
ОСОБА_1 та його представник – адвокат Бондаренко Г.Є. не погодилися з такою ухвалою суду подали апеляційну скаргу. Представник апелянта вказують, що судом не було прийнято до уваги всі обставини справи, а саме що ОСОБА_1 з 02 червня 2023 року проходить військову службу і на теперішній час бере участь в бойових діях в Донецькій та Луганській областях. Даний факт підтверджується довідкою за № 08/1252 від 02.03.2025 наданою Військовою частиною НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 ; довідкою за № 08/3277 від 14.06.2025 наданою Військовою частиною НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 . Суду першої інстанції не було відомо про те, що апелянт є військовослужбовцем у зв`язку із тим, що на час розгляду справи по суті позовних вимог, ОСОБА_1 перебував на території де ведуться активні бойові дії та був позбавлений можливості надати до суду довідку за № 08/1252 від 02.03.2025; довідку за № 08/3277 від 14.06.2025 наданою Військовою частиною НОМЕР_1 . За адресою місця реєстрації, яка була встановлена судом першої інстанції, ОСОБА_1 з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації до України фактично не проживає, а тому копію ухвали про відкриття спрощеного провадження по справі № 686/30307/23 та позовну заяву не отримував.
Представник апелянта вказує, що якби ОСОБА_1 не був позбавлений можливості надати довідку за № 08/1252 від 02.03.2025; довідку за № 08/3277 від 14.06.2025, то з огляду на вимоги ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у суду першої інстанції були би відсутні правові підстави для стягнення із нього 36 477,00 грн (сума заборгованості за відсотками за кредитним договором № 0680982790 та 35 382,20 грн (сума заборгованості за відсотками за кредитним договором № 5563875) так як відповідач є військовослужбовцем, про що є підтверджуючі документи, тому в частині стягнення з ОСОБА_1 – 71 859,20 грн відсотків за кредитними договорами, суд першої інстанції мав би відмовити. 
Крім того, представник апелянта просить у разі задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції ухвалити рішення про поворот виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року у справі № 686/30307/23, оскільки на виконання вказаного судового рішення із ОСОБА_1 приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим Іваном Миколайовичем, в рамках АСВП № 78456094, було списано із банківського рахунку відповідача – 94859,20 грн.
Крім того, представник апелянта посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки 30 листопада 2023 року на підставі ухвали суду було відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання по справі на 29 січня 2024 року (аркуш справи 57). Після аркушу справи 57 відсутні докази надсилання ухвали про відкриття провадження у справі № 686/30307/23 ОСОБА_1 разом із копією позовної заяви із додатками та докази отримання вище вказаних документів відповідачем. У матеріалах справи міститься поштовий конверт про повернення поштового відправлення до суду за відсутністю адресату за вказаною адресою. 23 листопада 2023 року на запит суду було отримано відповідь від відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (військова частина). Заочне рішення від 29.01.2024 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було ухвалено за одне засідання. З 02 червня 2023 року ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 04.01.2024 р. бере участь в бойових діях в Донецькій та Луганській областях. Отже, на момент ухвалення заочного рішення суду від 29.01.2023 року ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час судового засідання. ОСОБА_1 з червня місяця 2023 року проходить військову службу, в тому числі у містах проведення бойових дій, а тому у суду були відсутні правові підстави для переходу до заочного порядку розгляду справи з ухваленням відповідного рішення суду. Відповідач дізнався про існування судового провадження відносно нього лише тоді, коли приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим Іваном Миколайовичем було накладено арешт на кошти боржника в межах АСВП № 78456094, оскільки копію заочного рішення суду від 29.01.2024 він не отримував, а в матеріалах справи відсутні докази направлення судом заочного рішення суду відповідачу та його отримання на виконання ст. 283 ЦПК України.
З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник – адвокат Бондаренко Г.Є. просять скасувати заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року в частині стягнення із ОСОБА_1 суми заборгованості за відсотками за кредитним договором № 0680982790; за кредитним договором № 5563875, на загальну суму - 71 859,20 грн.
Представник ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подало відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Представник позивача посилається, що у відповідності до умов кредитних договорів, передбачені умови та строки нарахування відсотків. Підписавши дані договори сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення кредитних договорів, на таких умовах шляхом підписання Кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заборгованість нараховано відповідно до умов кредитних договорів та додатків до них. Відповідачем при підписанні кредитних договорів не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо їх умов, в тому числі і порядку нарахування відсотків, що свідчить про факт погодження відповідача із всіма умовами кредитних договорів, враховуючи і нарахування відсотків. 
Кредитні договори діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому кінцева дата строку кредиту – є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії договору. Крім того, за весь період перебування права вимоги по кредитним договорам у ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитними договорами, яка була нарахована первісними кредиторами на дату відступлення права вимоги. Відповідач звертався до первісних кредиторів з заявами про надання кредитних коштів при цьому не вказував, що він є військовослужбовцем, а тому нарахування йому відсотків є правомірним. 
Посилання відповідача на ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є безпідставним, оскільки позивачем не пред`явлено вимоги до суду про стягнення будь-якої пені, будь-яких штрафів за невиконання умов кредитного договору. 
Щодо повороту виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2024 року ,то дана вимога є передчасно поданою, оскільки вищевказане рішення не скасовано/змінене та нове рішення по даній справі не ухвалено, а у разі зміни рішення суду першої інстанції будуть враховуватися суми задоволених позовних вимоги та обсяг фактичного стягнення і вирахувати різницю між ними.
Дослідивши доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 23 лютого 2022 року між ТзОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір позики № 0680982790, за умовами якого відповідач отримав кредит на суму 9000 грн, строком користування 12 місяців, дата першого платежу - 25.05.2022 року, річна номінальна відсоткова ставка 766,5%, пільгова відсоткова ставка 2,1% за один день користування коштами за умови дії програми лояльності, загальна вартість кредиту 78 174 грн.
Договір позики підписано шляхом підписання акцепту оферти від 23 лютого 2022 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0680982790 від 23 лютого 2022 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладені цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника.
Відповідно до довідки про ідентифікацію кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 7f9151, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Про перерахування коштів свідчить квитанція про сплату № 139842867 від 23.02.2022 року. 
24.11.2022 року між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22, відповідно до умов якого ТзОВ «Інфінанс» передає ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022 року до договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 року ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача: в сумі 45477,00 грн., з яких: 9000 грн - заборгованість за основною сумою позики; 36477 грн сума заборгованості за відсотками.
Крім того, 19 лютого 2022 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5563875, за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 14 000 грн, строк кредиту 357 днів, стандартна відсоткова ставка 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту, знижена процента ставка 1,692% в день.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора М110038, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
19.06.2023 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19062023, відповідно до умов якого ТзОВ «Авентус Україна» передає ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 19.06.2023 року до договору факторингу №19062023 від 19.06.2023 року ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 49382 гривні 20 копійок, з яких: 14000 грн - заборгованість за основною сумою позики; 35382 грн 20 коп сума заборгованості за відсотками.
Звертаючись до суду з даним позовом ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість: за кредитним договором № 0680982790 в розмірі 45 477 грн: з яких: 9000 грн - заборгованість за основною сумою позики; 36477 грн - заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 5563875 в розмірі 49382 грн 20 коп, з яких: 14000 грн - заборгованість за основною сумою позики; 35382 грн 20 коп сума, оскільки позивач набув право вимоги до відповідача на підставі укладених договорів факторингу.
Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи, обидва кредитні договори були укладені між відповідачем та первинними кредиторами в електронній формі та підписані позичальником електронним підписом одноразовими ідентифікаторами, що свідчить про повідомлення позичальника кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови відповідно до вимог чинного законодавства України, при цьому позичальник не заперечував факт отримання коштів від кредиторів за вказаними договорами. 
Відтак висновки суду про задоволення позовних вимог і цілком законним та обґрунтованими, оскільки позивачем доведено належними доказами існування між сторонами кредитних правовідносин, на тих умовах на які посилався позивач.
Оскаржуючи рішення суду першої інстанції відповідач посилається, що він є військовослужбовцем, тому нараховані відсотки за кредитом не підлягають стягненню, оскільки на нього поширюється правові гарантії, визначені п. 15 ст. 14 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Особливий період — період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац тринадцятий частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України»). 
Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію"№ 1126-VII від 17.04.2014 року, в Україні оголошено проведення часткової мобілізації.
Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Тобто на вказані пільги мають право мобілізовані позичальники, військовослужбовці Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та, правоохоронних органів спеціального призначення, залучених до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових завдань.
Відповідний правовий висновок міститься і в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 306/1157/15-ц (провадження № 61-2525св18), від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 з 02 червня 2023 року і на теперішній час проходить військову службу та бере участь в бойових діях в Донецькій та Луганській областях, що підтверджується довідками № 08/1252 від 02.03.2025 та № 08/3277 від 14.06.2025 наданими Військовою частиною НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 . 
Таким чином, на відповідача ОСОБА_1 поширюються правові гарантії, визначені п. 15 ст. 14 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», однак лише з 02 червня 2023 року, а саме з моменту призову на військову службу.
Натомість в даній справі, кредитні правовідносини між позичальником і кредитодавцями, згідно укладених договорів від 19 і 23 лютого 2022 року виникли у лютому 2022 року і припинили свою дію в лютому 2023 року, так як строк дії договору по одному складав 12 місяців, а по іншому 357 днів. 
Згідно з розрахунком за кредитним договір позики № 0680982790 від 23.02.2022 року, заборгованість нарахована за період з 23.02. по 24.11.2022 року, така сума боргу передана ТзОВ «Інфінанс», сформована 24.11.2022 року і після цієї дати ТзОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань.
Згідно з розрахунком за кредитним договір позики № 5563875 від 19.02.2022 року, заборгованість нарахована за період з 19.02.2022 року по 11.02. 2023 року в межах строку дії договору, ця сума боргу передана ТзОВ «Авентус Україна» 19.06.2023 року і після цієї дати товариством не здійснювало жодних додаткових нарахувань.
Тому нарахування відповідачу відсотків здійснювалося первісними кредиторами на законних підставах, оскільки у період з строку обох кредитних договорів: з 19.02.2022 року по 11.02.2023 року, з 23.02.2022 року по 23.02.2023 року відповідач ОСОБА_1 не був військовослужбовцем, не проходив військову службу, а тому в даних кредитних правовідносинах між сторонами не підлягають застосуванню норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Отже, розмір заборгованості, вказаний у позовній заяві і який підлягає стягненню з відповідача, нараховувалися первісними кредиторами, станом на дату відступлення права вимоги до ТзОВ «ФК «ЄАПБ» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань.
Оскільки відповідачем умови кредитних договорів не виконувалися, то нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов погоджених між сторонами умов кредитування є правомірним. При цьому апелянтом жодним чином не спростовано правильність розрахунку заборгованості та ним не наведено в апеляційній скарзі аргументів неправильності такого розрахунку.
Щодо посилань відповідача на порушення судом норм процесуального права, оскільки розгляд справи здійснено у спрощеному позовному провадженні, при цьому він не отримував копію позовної заяви та повідомлення про розгляд справи, тому був позбавлений можливості надати суду першої інстанції свої заперечення щодо заявлених позовних вимог, то такі посилання слід відхилити.
Як вбачається з матеріалів справи, на запит суду було отримано відповідь від відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (військова частина).
Тому судові документи у справі були направлені на вказану адресу місця реєстрації відповідача, при цьому конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ст. 130 ЦПК України є належним повідомленням сторони.
Крім того, судом було надіслано копії судових документів на адресу місця знаходження відповідача, вказану в позовній заяві, однак конверт також повернувся з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою». 
Таким чином, судом першої інстанції вживалися необхідні заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, тому твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду.
Решта доводів апеляційної скарги, висновків суду першої та апеляційної інстанції не спростовують, 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належно дослідив і проаналізував надані письмові докази, визначив характер спірних правовідносин та дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його адвокатом – Бондаренко Ганною Євгенівною, залишити без задоволення. 
Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 01 грудня 2025 року.

Судді                         А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова