ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №336/3241/25 Головуючий в 1 інст. Вайнраух Л.А.
Провадження №33/807/1251/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вишнякова Д.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вишнякова Д.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 29 березня 2025 року о 23-42 годині, в м. Запоріжжі, по вул. Авраменка, біля буд. 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці пригоди у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alсotest Drager 6820», результат 1,63 %. Разом з цим, водій із результатом не погодився, водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій відповів відмовою на місці зупинки. Від керування ОСОБА_1 відсторонений, про повторність попереджений.
Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001 р., за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Вишняков Д.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що в матеріалах справи не міститься жодного допустимого доказу того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час зупинки його інспектором поліції чи будь-якою іншою особою, яка вважає, що має право зупиняти автомобіль в умовах воєнного стану. Матеріали справи містять відео автомобілю, що вже стоїть на узбіччі, а тому не може бути допустимим та інформативним доказом вини керування ТЗ ОСОБА_1 .
Наголошує, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, відомості, зафіксовані відеозаписом події свідчать, що останній знаходився в адекватному стані, чітко та спокійно відповідав на запитання поліцейського. Між тим, газоаналізатор визначив зміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 - 1,63 проміле, що фактично доводить той факт, що ОСОБА_1 перебував у критично безпорадному п`яному стані. При цьому, ОСОБА_1 не було надано сертифікаційні документи на прилад, відсутні вони і в матеріалах справи.
Звертає увагу суду, що фабула адміністративного правопорушення, викладена в протоколі, є некоректною та неповною, оскільки не містить відомостей про згоду або незгоду ОСОБА_1 з результатом огляду, що впливає на кваліфікацію дій останнього та порушують право особи на захист.
Отже вважає, що не зазначення в протоколі згоди ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння, суперечить вимогам абз. 2 п. 5 Порядку №1103.
Посилається на порушення працівниками поліції правил оформлення та складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскільки в п. 11 протоколу в графі «до протоколу додаються» вказано «Інші матеріали справи згідно опису». Проте, які саме матеріали долучили поліцейські невідомо, оскільки даних про опис матеріалів ані протокол, ані відеозапис не містять та ОСОБА_1 не повідомлялись, а тому жодні матеріали окрім протоколу та відеозапису не можуть бути прийняті, як належні та допустимі докази.
Стверджує, що перед процедурою проходження огляду ОСОБА_1 не було роз`яснено його порядок, не роз`яснено права та обов`язки, наслідки його дій. Належним чином не роз`яснено порядок застосування технічного приладу, право відмовити від проходження огляду на місці та пройти огляд в закладі охорони здоров`я, чи пройти на місці або не погодитися з його результатом.
Акцентує вкажу на порушенні п. 2-3 розділу І Інструкції № 1452/735, оскільки фактично ознаки алкогольного сп`яніння, вказані в Акті огляду, не встановлювали та не оголошувалися, що свідчить про неправомірність дій поліцейських та безпідставність вимоги на проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, а зафіксована відеозаписом поведінка останнього не дає підстав для висновку про наявність хоча б однієї ознаки алкогольного сп`яніння, передбачених Інструкцією. Отже, ознаки сп`яніння вказані в Акті огляду не відповідають дійсності.
Наголосив, що пропозиція ОСОБА_1 проїхати до лікаря надійшла в період дії комендантської години, а тому залишається незрозумілим, яким чином ОСОБА_1 після такого огляду міг повернутися до автомобілю та переміщуватися далі, оскільки за порушення комендантської години передбачена відповідальність. 
Наполягає, що на підставі викладеного необхідно дійти висновку, що протокол складений з чисельними порушеннями.
Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року, провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Окрім вимог щодо скасування вказаної постанови просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що слухання справи 16 жовтня 2025 року не відбулось, проте оскаржувана постанова винесена вказаною датою. Разом із цим, загальний доступ до судового рішення в ЄДРСР надано 21 жовтня 2025 року, а отже апеляційну скаргу подано в десятиденний строк від дня надання доступу до судового рішення.
Таким чином вважає, що строк на апеляційне оскарження постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року пропущений ним з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року.
Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. №28), присутність його захисника - адвоката Вишнякова Д.О.. який зазначив про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Під час апеляційного перегляду справи адвокат Вишняков Д.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Наголосив на відсутності в матеріалах справи доказів керування  ОСОБА_1 транспортним засобом.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Вишнякова Д.О. та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №285472 від 30 березня 2025 року підтверджується:
- роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6820, тест № 2413, виготовленою о 23 годині 46 хвилин 29 березня 2025 року, якою підтверджується, що за результатами тестування у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 1,63 % проміле (а.с. 4,5);
- актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а.с. 6);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР від 29 березня 2025 року, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою технічного приладу алкотестер «DRAGER» Alkotest 6820 на місці зупинки ТЗ, результат позитивний. З вказаним результатом, ОСОБА_1 не згоден. Огляд в закладі охорони здоров`я не проводився через відмову водія. (а.с. 7);
- відеозаписом події (а.с 11).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
За змістом апеляційної скарги, адвокат Вишняков Д.О., серед іншого, стверджує про відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутність факту встановлення та оголошення поліцейським виявлених у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та не роз`яснення його прав та обов`язків. Однак, такі твердження сторони захисту спростовуються відеозаписом події, який долучений до матеріалів справи.
Так, відеозаписом, доданим до протоколу, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 по проїзній частині дороги, його зупинку. Оголошення працівником поліції причину зупинки транспортного засобу, а саме наявність інформація про перебування водія в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Перевірка документів водія та його візуальний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого поліцейським у ОСОБА_1 встановлені та оголошення ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Згода водія пройти запропонований огляд. Далі, зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу «Драгер» - з результатом 1,63 проміле. З даним результатом ОСОБА_1 не погодився, внаслідок чого працівниками поліції було його запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду. Зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Оголошення водію про складання відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП та роз`яснення останньому його прав, передбачених законом.
Отже, ОСОБА_1 з результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу не погодився, при цьому відмовився пройти огляд у закладі охорони здоров`я, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином, працівниками поліції було в повній мірі дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у вказаний час та у зазначеному в протоколі місці не викликає сумніву. 
Слід зауважити, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.
Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не надано сертифікаційні документи на вимірювальну техніки, та які відсутні в матеріалах справи є необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 5 Розділу ІІ інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак ОСОБА_1 на місці зупинки жодних вимог щодо пред`явлення вказаних документів не заявляв.
Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушеннями є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був оформлений уповноваженою особою компетентного органу в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому, зазначено дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи, підписаний особою, яка його склала. Крім того, в графі № 11 «до протоколу додаються». перелічені всі документи, які оформлювалися працівниками поліції під час складання протоколу. Зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.
Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим суддя апеляційного суду доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі, оскільки висновків суду першої інстанції вони також не спростовують. 
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Вишнякову Дмитру Олександровичу, який дії в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року, якою на  ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 336/3241/25