РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 609/1248/25
2/609/157/2026
30 січня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.
секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу  за позовом:  ОСОБА_1 
до
відповідача: Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради
вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за заповітом
учасники справи – не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.
1. 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (далі відповідачі) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті матері – ОСОБА_2 .
2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла – ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із: житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .
На випадок своєї смерті померла зробила розпорядження, склавши заповіт згідно якого, призначила позивача спадкоємцем усього належного їй майна.
Спадщину після смерті померлої позивач прийняла у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день смерті спадкодавця, проживала із нею в одному господарстві, як стверджує остання.
Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їй було відмовлено, оскільки виявлено розбіжності у правовстановлюючих документах померлої, а саме по батькові померлу записано ОСОБА_3 замість ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері – ОСОБА_2 .

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.
3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засіданні призначено на 02 січня 2026 року на 09 год. 20 хв.
4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02 січня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 січня 2026 року на 10 год. 00 хв.
5. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. 
6. У судове засідання представник відповідача не з`явився, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутності представника.
7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
8. Відповідно до свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_1 від 26.05.2016, що видане Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області вказується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла – ОСОБА_2 .
9. Померлій належить майно, яке складається із: житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30.05.1990 на підставі рішення Шумської райнної ради народних депутатів № 99 від 22.05.1990 зареєстрованого Кременецьким МБТІ за реєстровим № 239.
10. Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 251 виданої 15.08.2025 КП «Шумське БТІ» вказується, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності видане на підставі рішення Шумської районної ради народних депутатів № 99 від 22.05.1990. 
11. Судом встановлено, що померла ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 05.10.2009 секретарем виконкому Літовищенської сільської ради Шумського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за № 11, згідно якого все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_1 .
12. Згідно досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померла ОСОБА_2 являється матір`ю позивача, що стверджується: актом обстеження № 52 від 21.08.2025, повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.12.2016 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 25.08.1999.
13. Як вбачається із акту обстеження № 52 від 21.08.2025 ОСОБА_2 , 1936 р.н. проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 , разом із останньою проживала без реєстрації, дочка ОСОБА_1 , що дає підставу вважати позивача такою, що прийняла спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем.
14. Постановою приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. від 20.08.2025 р., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом

ІV. Оцінка Суду.
15. Вимогами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
16. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
17. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
18. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
19. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
20. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
21. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 
22. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
23. На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). 
24. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
25. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
26. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
27. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
28. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.  За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.  За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
29. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.
30. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
31. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
32. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
33. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
34. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
35. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.
36. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями в нотаріальній конторі не може, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.
37. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.
37. Позивачем при подачі позову було сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

З цих підстав,
Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (місце знаходження: м. Шумськ, вул. Українська, 59, код ЄДРПОУ 04396259) про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задоволити повністю.
2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .
3.Не застосовувати до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради вимоги статті 141 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 30 січня 2026 року.

Суддя:	  	Олег КОВТУНОВИЧ