Справа № 159/3908/24 	Головуючий у 1 інстанції: Грідяєва М. В. 	
Провадження № 22-ц/802/1226/25  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
02 грудня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
секретар судового засідання Черняк О. В.,
з участю:
відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представника відповідачів ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні майном, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 , поданою представником адвокатом Чайкою Олексієм Феофановичем, на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 в червні 2024 року звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні майном. Позов мотивовано тим, що  вона є власником нерухомого майна, яке вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_6 : 47/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0041 га, за адресою будинку; житлового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0254 га, яка розташована за адресою будинку. Інша частина будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , які також успадкували частку в житловому будинку після смерті ОСОБА_6 . На кадастровому плані земельної ділянки схематично зображено як було розподілене спадкове майно між позивачем і відповідачем, а саме місце розташування житлових будинків та господарських споруд. З даного кадастрового плану земельної ділянки, вбачається, що по АДРЕСА_1 вона має лише невеликий прохід. Вона позбавлена можливості користуватись своєю власністю, оскільки відповідачі відмовляються добровільно пускати її до спірного будинку та в добровільному порядку визначити порядок користування жилими кімнатами спірного будинку та підсобними приміщеннями, не бажають провести реальний розподіл будинку та своїми діями створюють перешкоди у користуванні житлом, не допускають представників Ковельської філії КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» до спірного будинку з метою поділу 47/100 частки житлового будинку в натурі. Просить суд зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом її вселення у житловий будинок, зобов`язати відповідачів надати безперешкодний доступ представнику (експерту) Ковельській філії КП «Волинському обласному бюро технічної інвентаризації» до житлового будинку АДРЕСА_1 з метою проведення поділу 47/100 частки житлового будинку в натурі, стягнути з відповідачів судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 40000 грн.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2025 року в позові відмовлено.
Позивач ОСОБА_4 через представника адвоката Чайку О. Ф. подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду. Вважає, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування всіх обставин справи. Вказує, що між сторонами існують неврегульовані правовідносини щодо користування будинком. Відповідачі порушують житлові права позивача і не допускають її до спірного домоволодіння, тобто чинять перешкоди їй, як співвласнику нерухомого майна у користуванні та володінні ним. Відповідачі не бажають провести реальний розподіл будинку, не допускають представників Ковельської філії КП “Волинське обласне бюро технічної інвентаризації” до будинку з метою проведення поділу 47/100 частки будинку в натурі. Листи від 26.07.2021, 16.08.2021, 26.11.2021 підтверджують, що позивач зверталась до відповідачів та намагалась реалізувати своє право на володіння та кристування майном, однак отримувала систематичні відмови. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю: зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_4 у вказаний житловий будинок; зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 надати безперешкодний доступ представнику (експерту) Ковельської філії КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» до житлового будинку АДРЕСА_1 з метою проведення поділу 47/100 частки житлового будинку в натурі. Стягнути з відповідачів судовий збір та 40000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 через представника адвоката Хомич А. В. подали відзив на апеляційну скаргу в якому вказують, що вони не перешкоджають позивачу користуватись її нерухомим майном. Відповідачам належить 53/100 частки спірного житлового будинку, мировою угодою, затвердженою ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області 01 жовтня 2008 року (справа № 2-1875/2008) визначено порядок користування житловим будинком будинку АДРЕСА_1 , які приміщення і будівлі входять до ідеальних доль кожного з співвласників. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності та зазначено, які кімнати та приміщення переходять у їхню спільну сумісну власність. Доступ до кімнати в будинку, яку успадкувала ОСОБА_4 , відділений парканом і вона має вільний до неї доступ. Листи від 26.07.2021, 16.08.2021, 26.11.2021 не досліджувались судом першої інстанції, оскільки не були подані разом з позовною заявою. Просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач ОСОБА_4 через представника адвоката Чайку О. Ф. подала відповідь на відзив в якому вказує, що листи від 26.07.2021, 16.08.2021, 26.11.2021 є доказами систематичного створення перешкод у користуванні майном. Мирова угода 2008 року не регулює всіх аспектів користування. Заява відповідачів про те, що вони не чинять перешкод є голослівною. Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_1 через представника адвоката Хомич А. В. подала заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу. Вказує, що листи від 26.07.2021, 16.08.2021, 26.11.2021 відсутні в матеріалах справи, не були подані, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, а тому не можуть бути покладені в основу судового рішення. Паркан, на який посилається адвокат Чайка О. Ф., як на перешкоду в користуванні позивачем своєю часткою будинку, то цю перешкоду собі добровільно встановила ОСОБА_4 . Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що діями відповідачів порушується право власності позивача, просить відмовити в долученні до матеріалів справи та не брати до уваги під час розгляду справи відповідь на відзив на апеляційну скаргу, відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач ОСОБА_4 подала до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідачів адвокат Хомич А. В. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу позивача не визнали та просили залишити її без задоволення.
Відповідач ОСОБА_5 , представник позивача адвокат Чайка О. Ф. в суд апеляційної інстанції не з`явились. 
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно нотаріально засвідченого заповіту від 30.12.2013 року, ОСОБА_6 заповів все майно дочці ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 11.09.2015 року спадкоємцем зазначеного в заповіті ОСОБА_6 майна є дочка ОСОБА_4 , яке складається з 47/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0041га за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0710400000:12:001:0024. Дане майно зареєстроване за ОСОБА_4 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.09.2015 року. ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0254 га за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0710400000:12:001:0023, згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 04.09.2015 року, право власності зареєстровано 04.09.2015 року.
Ухвалою Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 01.10.2008 року у цивільній справі № 2-1875/2008 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та права власності, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна затверджено мирову угоду, згідно якої: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 переходить у спільну сумісну власність кімната 1-3 площею 14.3 кв.м., кімната 1-5 площею 11,8 кв.м., кімната 1-6 площею 21,7 кв.м., сіни- а саме: 1-1 коридор площею 11,5 кв.м., 1-2 кухня плошею 14,7 кв.м.; 1-7 ванна площею 6,4 кв.м., 1-8 туалет площею 2.5 кв.м. – в житловому будинку АДРЕСА_1 , що становить 53/100 ідеальної долі даного будинковолодіння. 
ОСОБА_6 переходить у власність кімната 1-4 загальною площею 24,4 кв.м. в житловому будинку по АДРЕСА_1 , Б-1 літня кухня та В-1 гараж, що становить 47/100 ідеальної долі даного будинковолодіння.
Рішенням Ковельської міської ради від 28.05.2009 року №54/15 ОСОБА_6 передано безплатно у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 08.10.2009 року ОСОБА_6 дозволено провести реконструкцію літньої кухні з добудовою та надбудовою мансардного поверху, з метою влаштування житлового будинку з гаражем по АДРЕСА_1 , присвоївши житловому будинку адресний номер 16-а. Згідно архітектурно-будівельного рішення, дозволу на виконання будівельних робіт від 02.02.2010 року, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, розроблена будівельна документація за адресою АДРЕСА_1 , закінчений будівництвом об`єкт житловий будинок загальною площею 102 кв.м. визнаний готовим до експлуатації. Отже, шляхом реконструкції літньої кухні на переданій земельній ділянці побудувано новий об`єкт житловий будинок з присвоєнням адресного номеру АДРЕСА_1 .
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власниками 53/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 і конкретно зазначено - кімната 1-3 площею 14.3 кв.м., кімната 1-5 площею 11,8 кв.м., кімната 1-6 площею 21,7 кв.м., сіни- а саме: 1-1 коридор площею 11,5 кв.м., 1-2 кухня плошею 14,7 кв.м.; 1-7 ванна площею 6,4 кв.м., 1-8 туалет площею 2.5 кв.м. – в житловому будинку АДРЕСА_1 . 
Згідно технічного паспорту, схематичного плану земельної ділянки, експлікації, характеристики будинку, господарських будівель та споруд, за адресою АДРЕСА_1 є житловий будинок, загальною площею 122,4 кв.м., жилою 72,2 кв.м. 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За ст. 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
Позивач пред`явила позов про усунення перешкод у користуванні спірним будинком шляхом вселення, посилаючись на те, що відповідачі порушують її житлові права і не допускають до спірного домоволодіння.
Відповідно до статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником майна, і що діями відповідачів, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності.
З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що між попередніми власниками спірного будинку відбувся поділ майна – житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, в натурі і право спільної часткової власності припинилося відповідно до ч.2 ст 367 ЦК України. 
Позивачу ОСОБА_4 у самому спірному житловому будинку по АДРЕСА_1 належить лише кімната 1-4, так як вона є спадкоємцем майна ОСОБА_6 , а відповідно до ухвали Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 01.10.2008 року, якою затверджено мирову угоду, ОСОБА_6 перейшла у власність лише кімната 1-4 загальною площею 24,4 кв.м. у житловому будинку по АДРЕСА_1 . У свідоцтві про право на спадщину зазначено, що вищевказана частка житлового буднику належала спадкодавцю ОСОБА_6 , на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області, справа №2-1875/2008 від 01 жовтня 2008 року, зареєстрованої комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за реєстровим №14845 в книзі № 104, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за Р№ 26279456.
Кімната 1-4 загальною площею 24,4 кв.м. у житловому будинку по АДРЕСА_1 , літня кухня Б-1 та гараж В-1 разом становили 47/100 ідеальної долі даного будинковолодіння, яка перейшла у власність ОСОБА_6 відповідно до ухвали Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 01.10.2008 року.
У позивача відсутні права на користування іншою частиною спірного будинку, так як відповідачам ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 та ОСОБА_9 за ухвалою суду від 01.10.2008р. перейшли у спільну сумісну власність в житловому будинку АДРЕСА_1 кімната 1-3 площею 14.3 кв.м., кімната 1-5 площею 11,8 кв.м., кімната 1-6 площею 21,7 кв.м., сіни - а саме: 1-1 коридор площею 11,5 кв.м., 1-2 кухня плошею 14,7 кв.м.; 1-7 ванна площею 6,4 кв.м., 1-8 туалет площею 2.5 кв.м. –що становить 53/100 ідеальної долі даного будинковолодіння. Отже, позивач має право власності і відповідно право користування лише на кімнату 1-4 у даному житловому будинку, а не на весь будинок. 
Будь-яких доказів того, що відповідачами чиняться позивачу перешкоди у користуванні кімнатою в спірному житловому будинку, чи земельною ділянкою матеріали справи не містять. Не наведено таких доказів і в апеляційній скарзі та не надано суду апеляційної інстанції.
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у даних правовідносинах права власності позивача на користування, володіння, розпорядження нерухомим майном відповідачами порушено не було, а тому захисту не підлягає. Правових підстав для вселення позивача у спірний будинок немає.
У позовній заяві та апеляційній скарзі позивач посилається на переписку у 2021 році між позивачем і відповідачами з приводу надання доступу представникам бюро технічної інвентаризації для проведення інвентаризації. Проте матеріали справи таких листів не містять і суд не міг давати їм оцінку. Відсутні будь-які докази, що представникам (експертам) Ковельської філії КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» відповідачами чинилися перешкоди у доступі до частини житлового буднику (кімнати), належної позивачці на праві власності на підставі спадкування майна після ОСОБА_6 . 
Виходячи з вищенаведеного, вимога про зобов”язання відповідачів надати безперешкодний доступ представнику (експерту) Ковельської філії КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» до житлового будинку АДРЕСА_1 не підлягає до задоволення. Суд першої інстанції правильно відмовив і у цій частині позовних вимог.
Відповідачі не визнавали позов, а невизнання позову не може свідчити про перешкоджання позивачеві у реалізації його володіння житлом, як це трактує позивач в апеляційній скарзі.
Рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.
Частинами першою та третьою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
За частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.
У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2023 року в справі № 686/31892/19 зазначено, що «…склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення…».
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали 20.10.2025 до суду апеляційної інстанції заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу з доданими документами на підтвердження витрат. Просять стягнути з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3500,00 грн; стягнути з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3500,00 грн.
На підтвердження витрат додано копію Договору про надання правової допомоги ФО-169 від 21.10.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням “МКС Партнери” та ОСОБА_1 , копію Додаткової угоди № 1 від 21.10.2024 до договору в якій наведено види послуг, наданих адвокатом, витрачений час та вартість послуг; копію Договору про надання правової допомоги ФО-105 від 13.10.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням “МКС Партнери” та ОСОБА_2 , копію Додаткової угоди № 1 від 13.10.2024 до договору в якій наведено види послуг, наданих адвокатом, витрачений час та вартість послуг. Акт здачі-приймання виконаних робіт у цивільній справі № 159/3908/24, підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Платіжні інструкції від 16.10.2025 про сплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 3500,00 грн кожною за правову допомогу.
Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу позивача без задоволення, тому стягненню з позивача з ОСОБА_4 в користь відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають витрати на професійну допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 3500,00 грн кожній.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 , подану представником адвокатом Чайкою Олексієм Феофановичем, залишити без задоволення. 
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2025 року в цій справі залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 витрати на професійну допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 витрати на професійну допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 05 грудня 2025 року.

Головуючий – суддя

Судді