ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12984/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 в адміністративній справі №160/12984/25 за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" викладеному у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 14.03.2025 року № 046350018957 протиправними та скасувати рішенні про відмову у призначенні пенсії від 14.03.2025 року № 046350018957;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період навчання в Лисичанському ордену Трудового Червоного Прапору гірничому технікумі з 01.09.1991 року по 19.06.1995 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи з 16.01.1996 року по 27.09.1996 року, з 17.03.1997 року по 22.10.1998 року, з 05.09.2002 року по 31.10.2004 року, з 01.01.2010 року по 31.01.2010 року, з 19.08.2019 року по 21.08.2019 року, з 28.10.2019 року по 30.10.2019 року, з 09.11.2019 року по 10.11.2019 року, та з 08.04.2022 року по 15.04.2022 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.03.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача-2 про відмову у призначенні позивачу пенсії. Позивач зазначає, що відповідач-2 неналежним чином обчислив пільговий стаж позивача. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 в адміністративній справі №160/12984/25 позов задовольнити частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.03.2025 року №046350018957, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV періоди роботи з 16.01.1996 року по 27.09.1996 року, з 17.03.1997 року по 22.10.1998 року, з 05.09.2002 року по 31.10.2004 року, з 01.01.2010 року по 31.01.2010 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового ОСОБА_1 період роботи з 05.09.2002 року по 31.10.2004 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 07.03.2025 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, сторони подали апеляційні скарги, в яких просять: позивач - рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити у цій частині нове про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що період навчання з 01.09.1991 по 19.06.1995 зарахований пенсійним органом до загального страхового стажу, однак не зараховано саме до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, спірний період навчання, на думку апелянта, має бути враховано до пільгового стажу на підставі ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту»). 
Також не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням Відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає залишеню без задоволення.
Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням відповідача-2 від 14.03.2025 року №046350018957 позивачу відмовлено в призначенні пенсії через недостатність пільгового стажу. Незараховані періоди не виокремлено. 
Не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (надалі Закон України №1058-IV).
Відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до ст.24 Закону України №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, ст.48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).
Так, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у п.3 Порядку №637.
Тобто доводи відповідача щодо неможливості врахування до пільгового стажу позивача періоди за які було відмовлено, оскільки відсутня пільгова довідка, однак положення Постанви №637 вказуують на те, що пільгова довідка необхідна зокрема, у разі відсутності необхідних записів у трудовій книжці, а в трудовій книжці позивача відображено характер зайнятості -повний робочий день.
З матеріалів справи вбачається, що 07.03.2025 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.03.2025 року №046350018957 отримав відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.
В позовній заяві позивач також просив суд зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України №1058-IV період його навчання з 01.09.1991 по 19.06.1995, з приводу чого колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Таким чином, необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.
Аналогійні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.12.2020 у справі №520/15931/16-а, від 30.03.2021 у справі №595/495/17.
У постанові від 09.08.2021 у справі №200/1453/21-а Верховний Суд зазначив, що період навчання у навчальному закладі зараховується до пільгового стажу, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Позивач навчався у період з 01.09.1991 року по 19.06.1995 року тобто до набрання чинності Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 року.
Отже, в розумінні ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування», до Позивача застосовують нормативно-правові акти з питань зарахування стажу роботи які діяли до 01.01.2004 року включно з законодавством, прийнятим Союзом РСР з питань, які не врегульовані законодавством України (вище зазначена Постанова Верховної Ради України від 12.09.1991 року № 1545-XII).
На час навчання Позивача діяло Положення про порядок призначення виплати державних пенсій, затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі – Положення № 590).
Частиною 1 пункту 109 Положення №590 передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також: підпункт "з" - навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в торгівлі, залізничних училищах, гірничих училищах і коледжах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технікумах, ПТУ і т.д.) і в інших училищах.
При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти "а" та "б" пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" та "л", дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з ", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. 
Відповідно до диплому серії НОМЕР_1 , позивач навчався в Лисичанському ордену Трудового Червоного Прапору гірничому технікумі з 01.09.1991 року по 19.06.1995 року за спеціальністю «Експлуатація та ремонт гірничого електро-механічного обладнання та автоматичних пристроїв» за кваліфікацією «гірничий електромеханік».
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , Позивач з 16.01.1996 року (запис № 4) після завершення навчання працевлаштувався на пільгову посаду «майстер гірничий підземний» з повним робочим днем під землею, отже, за приписами Положення № 590 період навчання з 01.09.1991 року по 19.06.1995 року зараховується до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Верховним Судом у Постанові від 18.06.2020 року у справі № 676/3013/17 зазначено, що «Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що період навчання позивача у ВНЗ входить до спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років та на виплату грошової допомоги».
Відповідно до диплому серії НОМЕР_3 та додатку до диплому реєстраційний № 29/06 та диплому серії НОМЕР_4 та додатку до диплому реєстраційний №121/07, позивач навчався в Національному гірничому університеті з з 01.09.2002 року по 30.06.2006 року та з 09.07.2006 року по 30.06.2007 року за спеціальністю «гірництво» за кваліфікацією «молодший гірничий інженер» та за спеціальністю «маркшейдерська справа» за кваліфікацією «гірничий інженер-маркшейдер».
Згідно ст. 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , під час навчання в Лисичанському ордену Трудового Червоного Прапору гірничому технікумі Позивач працював та проходив практику на шахті «Новодружеская» ВО «Лисичанськвугілля»: - з 09.01.1995 року по 21.04.1995 року - «учень підземного електрослюсаря» з повним робочим днем під землею (звільнений по закінченню виробничої практики). 
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
На час роботи Позивача діяли Списоки № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, що діяв до 16 січня 2003 року, Список № 1 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року, що діяв до 24 червня 2016 року та Список № 1, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року за № 461, які містять в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Відповідно до статей 40 та 41 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 року № 1060-XII (у редакції, що діяла на період навчання позивача) професійно-технічна освіта забезпечує здобуття громадянами професії відповідно до їх покликань, інтересів, здібностей, перепідготовку, підвищення їх професійної кваліфікації. Професійно-технічна освіта громадян здійснюється на базі повної загальної середньої освіти або базової загальної середньої освіти з наданням можливості здобувати повну загальну середню освіту. Окрім інших, професійно-технічними закладами освіти є інші типи закладів, що надають робітничу професію.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закон України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Статтею 18 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Отже, до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання. Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що професійно-технічний заклад вирізняється не стільки типом закладу (училище, технікум, університет тощо), а і видом навчання та здобуття професійних навичок у відповідному закладі.
При цьому, необґрунтованими є доводи відповідача щодо неможливості врахування до пільгового стажу позивача періоди за які було відмовлено, оскільки у довідках №14/6-913 від 07.04.2025, від 17.03.2025 №380 відсутній вказаний період, позаяк уточнюючі довідки приймаються до уваги, як додаткові докази, що підтверджують період роботи особи у випадку відсутності необхідних записів/неправильних чи неточних записів про періоди роботи у трудовій книжці, що визначено п.3 Порядку №637.
На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.03.2025 року № 046350018957 та наявності підстав для його скасування.
Таким чином, враховуючи, що пенсійним органом допущено протиправну поведінку при винесенні оскаржуваного рішення шляхом неналежного обрахування пільгового та страхового стажу позивача, який дає йому право на призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058-IV, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективним захистом порушених прав позивача є саме зобов`язання управління повторно розглянути заяву позивача від 07.03.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої судом першої та апеляційної інстанції і відповідно прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.
За таких обставин, враховуючи, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо відсутності підстав для зарахування періоду навчання позивача з 01.09.1991 по 19.06.1995 до пільгового стажу, в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню в цій частині.
Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ № 22-1 від 25 листопада 2005 року (зі змінами внесеними Постановою правління ПФУ № 25-1 від 16 грудня 2020 р.) визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Органом, що прийняв рішення від від 14.03.2025 року № 046350018957 про відмову в призначенні ОСОБА_1 відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу є Головне управління Пенсійного фонду України у Київській областіі, тому саме ним і повинно бути відновлено порушенні права позивача, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як просить позивач в апеляційні скарзі.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області- залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 року в адміністративній справі №160/12984/25 скасувати в частині відмови у зарахуванні допільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду навчання в Лисичанському ордену Трудового Червоного Прапору гірничому технікумі з 01.09.1991 року по 19.06.1995 року ухвалити у цій частині постанову, якою:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період навчання в Лисичанському ордену Трудового Червоного Прапору гірничому технікумі з 01.09.1991 року по 19.06.1995 року.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 року в адміністративній справі №160/12984/25- залишити без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10, код ЄДРПОУ: 22933548) понесені судові витрати зі сплати судового збору позову та апеляційної скарги у сумі 1937,92 грн.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня отримання судового рішення. 
Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов