13.01.2026 Провадження по справі № 2/940/35/26 
Справа № 940/1669/25

РІШЕННЯ
Іменем України

13 січня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Косович Т.П.
при секретарі Козуб І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну малолітню дитину – доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 6000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини, а також стягнути з нього аліменти за минулий час у межах трьох років до подання позову. 
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений на веб-порталі судової влади України, а тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається про дату, час та місце слухання справи повідомленим належним чином. 
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. 
Судом встановлено, що в позивачки і відповідача є спільна малолітня дитина – донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.05.2023 року та копією витягу з Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Тетіївської міської ради від 28.08.2025 року, з огляду на що позивачка бажає отримувати від відповідача аліменти на утримання доньки на підставі рішення суду. 
Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, щоОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини, а тому зобов`язаний приймати участь у її вихованні та утриманні, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного кодексу України стягує з нього аліменти в розмірі 6000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час у межах трьох років до подання позову, суд в її задоволенні відмовляє, виходячи з такого.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Аналіз змісту наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; ухилення відповідача від надання утримання дитині.
Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи чи інші подібні дії.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
За загальним правилом, визначеним СК України, та сталою судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.
Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 18 травня 2020 у справі №215/5867/17 та від 07 грудня 2022 року у справі №756/11185/20.
В даному випадку матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття позивачкою заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла одержати у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати в розумінні ч. 2 ст. 191 СК України.
Враховуючи наведені норми, які регулюють спірні правовідносини, дослідивши надані докази, беручи до уваги встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачка на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору.
На час ухвалення судового рішення суду не було надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору, тож суд з урахування задоволення позову, стягує з нього передбачений законом розмір судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, який згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 1331,20 гривень. 
Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд
ухвалив: 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково. 
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини –доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з усіх видів доходу відповідача в розмірі 6000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.08.2025 року до повноліття дитини.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок на рахунок UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення в частині стягнень аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. 

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Т.П.Косович