ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/9040/20	Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М. 	
Провадження № 22-ц/817/175/26 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 
секретар - Хоміцька С.О. 
з участю ОСОБА_1 та її представника —        адвоката Снітинського Б.Є., ОСОБА_2 та      його представника —  адвоката Суткового А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2025 року у справі №607/9040/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , комунального підприємства “Земельно-кадастрове бюро”, Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області, Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про зобов”язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачка є власником частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , який розташований на закріпленій за цим будинком земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,06 га. Відповідач ОСОБА_2 є власником суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_2 , площею 0, 0588 га, на яку йому 25.11.2009 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку.
У 2018 році при виготовленні позивачкою технічної документації для оформлення права власності на земельну ділянку, що перебуває у її законному користуванні, нею було виявлено, що межі земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 не погоджено з позивачкою як суміжним землекористувачем, ці межі проходять через належну ОСОБА_1 господарську будівлю і земельну ділянку, що перебуває у її користуванні. 
У справі за клопотанням позивачки проведено судову земельно-технічну експертизу (висновок експерта від 21.08.2023 року) та за клопотанням відповідача ОСОБА_2 — додаткову судову експертизу з питань землеустрою (висновок експерта від 05.03.2025 року).
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 1 грудня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 та призначена судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої покладено наступне питання:
1) Чи відповідає розташування господарської будівлі (сарай, літера Д, зображений на плані земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку (аркуш технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок) АДРЕСА_1 нормативно-правовим актам України в галузі будівництва?
Проведення експертизи доручено експертам Тернопільського відділення Київського НДІСЕ. Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.
Оплату вартості проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу про призначення експертизи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, не врахував, що у матеріалах справи вже наявний висновок експертизи, що стосується предмета позову, і яким встановлено, що межа земельної ділянки ОСОБА_2 зміщена від існуючої огорожі в сторону будинковолодіння АДРЕСА_1 , розташування меж земельної ділянки ОСОБА_2 не відповідає межам суміжного землекористувача.
Подане представником відповідача клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи господарської будівлі позивачки є надуманим та жодним чином не стосується предмета спору.
Господарська будівля збудована у 1960-х роках, про що вказують дані техпаспорта та рішення органу місцевого самоврядування 1988 року, і межі земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 проходять саме через цю господарську будівлю позивачки ОСОБА_1 . 
У відзиві представник ОСОБА_2 - адвокат Сутковий А.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Вказує, що наявність господарської будівлі є однією з підстав позову, однак позивачка не довела, що даний об”єкт (сарай літ.Д) взагалі є об”єктом нерухомого майна і позивачка має на нього право власності. Даний сарай знаходиться на відстані меншій за 1 м від належної відповідачу земельної ділянки. Матеріали справи не містять доказів прийняття до експлуатації сараю літ.Д. Проведення експертизи дасть змогу з”ясувати дійсні обставини справи та ухвалити правомірне рішення.  
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Снітинського Б.Є., які підтримали доводи апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_2 та його представника – адвоката Суткового А.М., які заперечили проти апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Призначаючи судову будівельно-технічну експертизу, суд першої інстанції прийшов до переконання, що для вирішення питань, що стосуються предмета позову, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.
Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
За правилами частини першої, четвертої та п`ятої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
У відповідності до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновки експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.
Разом з тим, для з”ясування питання, визначеного судом на розгляд судової будівельно-технічної експертизи, відсутня дійсна потреба у спеціальних знаннях.
Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, збудовані до 05 серпня 1992 року, регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі – «Порядок»). 
Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, про що також неодноразово наголошував у постановах Верховний Суд.
Єдиним документом, що засвідчує факт існування об”єкта нерухомого майна, збудованого до 05.08.1992 року й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об”єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , що виготовлений 16.07.2009 року ТзОВ “Міське бюро технічної інвентаризації”, сарай (літ.Д), фундамент буто-бетон, стіни цегла, площа якого 11, 2 кв.м., побудований у 1960 році (т.4, а.с.50).
Також господарська будівля під літ.Д. (сарай) у складі будинковолодіння по АДРЕСА_1 відображена в технічному паспорті на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який виготовлений 26.04.1988 року (т.4, а.с.48).
Право власності на ціле будинковолодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 203, 8 кв.м. та господарських будівель по АДРЕСА_1 було оформлено на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24.05.2006 року №655 за ОСОБА_4 , яка згідно нотаріально посвідченого договору дарування у 2007 році подарувала 53/100 частин даного будинковолодіння позивачці ОСОБА_1 . 
Отже, для з”ясування обставин даної справи щодо господарської будівлі (сарай, літера Д, зображений на плані земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку (аркуш технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок) АДРЕСА_1 , збудованої у 1960 році, не потрібні спеціальні знання у галузі іншій, ніж право.
Таким чином, для повного та об`єктивного з`ясування обставин справи відсутня необхідність у проведенні судової будвельно-технічної експертизи, обставини справи можна встановити на підставі наявних у матеріалах справи належних та допустимих доказів.
Судом при вирішенні питання про призначення експертизи неповно з”ясовано обставини справи, порушено норми ч.1 ст.103 ЦПК України, а тому відповідно до ст. 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки справа не вирішувалась апеляційним судом по суті.
Керуючись ст,ст. 367, 374, 379, 382-284, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 грудня 2025 року – скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 19 січня 2026 року.

Головуюча         М.В. Хома

Судді          О.З. Костів 

Б.О. Гірський