Справа № 521/19793/25
Номер провадження № 2-о/521/77/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2026 року
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйка І.А.
секретаря судового засідання - Шелкопляс В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Одеська міська рада (адреса місцезнаходження: м. Одеса, пл. Біржова, буд. 1) про встановлення факту родинних відносин, - 
ВСТАНОВИВ:

13.11.2025 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що батько заявниці - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був рідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18.11.2025 року відкрито провадження у вищевказаній справі.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11.12.2025 року клопотання заявниці про витребування доказів задоволено, витребувано у державного нотаріуса Хаджибейської державної нотаріальної контори копію спадкової справи за № 462/2025, що відкрита після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
15.01.2026 року Хаджибейська державна нотаріальна контора надала до суду витребувану копію спадкової справи за № 462/2025, що відкрита після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно. Заявниця та її представник подали до суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх особистої участі, заяву про встановлення факту родинних відносин просили задовольнити.
Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням заяви з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка заявниці - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07 березня 2025 року, актовий запис №849 зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з прав спадкодавця на квартиру АДРЕСА_2 . Вказана квартира належала тітці заявниці - ОСОБА_3 , 1/2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 травня 1993 року, зареєстрованого 15 березня 1994 року в МБТІ та РОН за №377 стор. 75 в книзі 57 пр - 4, та 1/2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2008 року, зареєстрованого в МБТІ та РОН за №377 в книзі 664 пр - 127. 
Чоловік ОСОБА_3 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Заяниця, ОСОБА_1 , як дочка брата ОСОБА_3 , (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спадкоємицею третьої черги за законом після її смерті.
Крім заявниці, спадкоємицею до майна ОСОБА_3 , є донька померлої - ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Канади. Інших спадкоємців немає. 
Із спадкової справи №462/2025 від 06.03.2025 року щодо майна померлої ОСОБА_3 , судом встановлено, що донька померлої - ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Канади, надіслала до нотаріуса заяву, у якій вона відмовилась від частки спадкового майна, що відкрилось після смерті її матері, на користь ОСОБА_1 , як її двоюрідної сестри.
За вимогами статті 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Після смерті ОСОБА_3 , заявниця як спадкоємиця за законом, своєчасно звернулася до державного нотаріуса Хаджибейської державної нотаріальної контори м. Одеси Михальової Л.І., внаслідок чого було заведено спадкову справу 462/2025, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81702000 від 01.07.2025 р. 
Згодом, 07.10.2025 року нотаріус розглянувши надані заявницею документи, надала їй листа № 4485/02-14 від 07.10.2025 р., в якому роз?яснила щодо спадкування після смерті ОСОБА_3 .
У листі нотаріус зазначила, що згідно підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов?язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Згідно підпункту 4.3, підпункту 4.4 пункту 4 глави 10 Порядку. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є свідоцтва органів державної реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин, а також документи, видані органами іноземних держав, які посвідчують такі факти.
У заявниці були відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин з померлою ОСОБА_3 , а саме, що батько заявниці ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був рідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У зв?язку з тим, що у заявниці були відсутні документи, які підтверджують родинні відносини з ОСОБА_3 , а саме: відсутні оригінали свідоцтв про народження тітки та батька, нотаріус порадила звернутися для заявниці до місцевого суду з питань встановлення факту родинних відносин з померлою. 
Судом встановлено, що надати зазначені документи заявниця не може, тому що її тітка ОСОБА_3 (у дівочості ОСОБА_3 ) народилася у 1930 році у місті Ананьїв, Подільського (Ананьївського) району, Одеської області, як і її батько народився там же у 1942 році, а архіви вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій 1941-1944 років.
За таких умов, захистити свої права заявниця має можливість лише у судовому порядку шляхом надання заяви в окремому провадженні про встановлення факту родинних відносин з померлою.
Обираючи спосіб захисту своїх прав, заявниця звернулася в судовому порядку з метою встановити юридичний факт, а саме факт родинних відносин, від офіційного встановлення, якого зможу реалізація нею права на спадкування.
Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:
1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;
2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;
3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;
4) усиновлення;
5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;
6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі;
7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;
8) визнання спадщини відумерлою;
9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;
10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;
11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.
У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.
У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.
Згідно ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Справа про розірвання шлюбу за заявою особи, засудженої до позбавлення волі, може бути розглянута судом за участю представника такої особи. Справи окремого провадження не можуть бути передані на розгляд третейського суду і не можуть бути закриті у зв`язку з укладенням мирової угоди. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно пункту 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно п. 7 Постанови Верховного Суду України від 31.01.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
З матеріалів справи та копії спадкової справи №462/2025 від 06.03.2025 року щодо майна померлої ОСОБА_3 , судом встановлено, що той факт, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 були рідними братом та сестрою підтверджується тим, що тітка заявниці та її батько мали однакове прізвище « ОСОБА_3 » та однакове по батькові « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_10 ». Факт того, що прізвище тітки заявниці « ОСОБА_3 » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 10.08.1960 р., де тітка заявниці змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_6 ».
Також, судом встановлено, що місце народження, батька заявниці та її тітки збігається, оскільки вони народились у місті Ананьїв, Подільського (Ананьївського) району, Одеської області, що, також, підтверджується копією спадкової справи №462/2025 від 06.03.2025 року щодо майна померлої ОСОБА_3 .
Таким чином, вищенаведене дає підстави стверджувати, що батько заявниці - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був рідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просив заявник, та не потребує вчинення додаткових дій щодо його виконання.
Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. 
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Керуючись ст. ст. 206, 267, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Одеська міська рада (адреса місцезнаходження: м. Одеса, пл. Біржова, буд. 1) про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що батько заявниці - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був рідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУ Д Д Я: І.А. Бобуйок