ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року 
м. Київ

справа № 686/15611/23 
провадження № 61-4014св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 

головуючого -	Луспеника Д. Д.,		
суддів:	Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,	Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,	

учасники справи:
позивач - Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Левада-Гречани»,
відповідачі: ОСОБА_1 , Хмельницька міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Левада-Гречани» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 лютого 2025 року у складі колегії суддів: Корніюк А. П., П`єнти І. В., Талалай О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог 

У червні 2023 року Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Левада-Гречани» (далі - ОК «СТ «Левада-Гречани») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Хмельницької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. 
Позовну заяву обґрунтував тим, що ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,0825 га, кадастровий номер 6810100000:12:003:0482, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, ОК «СТ «Левада-Гречани», цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва. Рішенням сорок другої сесії Хмельницької міської ради від 17 червня 2020 року № 52 відповідачці надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за давністю користування (набувальна давність) з метою передачі у власність. Рішенням позачергової сорок шостої сесії Хмельницької міської ради від 07 жовтня 2020 року № 29 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 825,00 кв. м, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, ОК «СТ «Левада-Гречани». Зазначив, що відповідачка ніколи не була його членом, оскільки збори членів товариства таке рішення не приймали. Наголошував на тому, що відповідно до чинного законодавства приватизація земельної ділянки громадянином - не членом садівничого товариства здійснюється виключно за згодою членів товариства. Хмельницька міська рада прийняла два протиправних рішення, відповідно до яких земельна ділянка на його території передана ОСОБА_1 у власність. Ні відповідачка, ні свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які підтверджували давність користування земельною ділянкою, не мають документів на користування земельними ділянками на його території. Стверджував про те, що неправомірними діями ОСОБА_1 та Хмельницької міської ради були порушені положення його Статуту як товариства, чим в свою чергу порушені законні права та інтереси як його самого, так і його членів. Наголосив на тому, що на загальних зборах його членів прийнято рішення про виділення земельних ділянок військовим, які брали участь у бойових діях. Переконував, що у зв`язку з незаконністю вказаних рішень Хмельницької міської ради державна реєстрація права власності відповідачки на спірну земельну ділянку також проведена з порушенням вимог чинного законодавства. 

З урахуванням наведеного, позивач ОК «СТ «Левада-Гречани» просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення сорок другої сесії Хмельницької міської ради від 17 червня 2020 року № 52 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою за давністю користування (набувальна давність)» в частині надання громадянці ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за давністю користування (набувальна давність) з метою передачі у власність згідно з Додатком № 1 до цього рішення та рішення 46 позачергової сесії Хмельницької міської ради від 07 жовтня 2020 року № 29 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам, втрату чинності» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки площею 825,00 кв. м громадянці ОСОБА_1 згідно з Додатком № 6 до цього рішення; 

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 54893434 від 02 листопада 2020 року, прийняте державним реєстратором Хмельницької міської ради Роїк І. Д., на підставі якого було проведено реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,0825 га, кадастровий номер 6810100000:12:003:0482, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, ОК «СТ «Левада-Гречани».

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції 

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 червня 2024 року у складі судді Стефанишина С. Л. позов ОК «СТ «Левада-Гречани» задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення 42 сесії Хмельницької міської ради від 17 червня 2020 року № 52 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою за давністю користування (набувальна давність) в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за давністю користування (набувальна давність) з метою передачі у власність згідно з Додатком № 1 до цього рішення та рішення 46 позачергової сесії Хмельницької міської ради від 07 жовтня 2020 року № 29 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам втрату чинності» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність гр. ОСОБА_1 земельної ділянки площею 825,00 кв. м згідно з Додатком № 6 до цього рішення. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54893434 від 02 листопада 2020 року, прийняте державним реєстратором Хмельницької міської ради Роїк І. Д., на підставі якого зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,0825 га, кадастровий номер 6810100000:12:003:0482, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, ОК «СТ «Левада-Гречани». Вирішено питання про судовий збір.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач в повній мірі довів обставини, які свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_1 набула у власність спірну земельну ділянку площею 0,0825 га, кадастровий номер 6810100000:12:003:0482, неправомірно. Також суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач підтвердив наявність підстав для захисту його порушених прав у обраний ним спосіб.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2024 року у складі судді Стефанишина С. Л. заяву представника позивача ОК «СТ «Левада-Гречани» задоволено частково та стягнуто з Хмельницької міської ради на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32 000,00 грн. У задоволенні решти вимог заяви позивача відмовлено. 

Ухвалюючи додаткове судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки у ході розгляду справи позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 32 000,00 грн, підтвердив їх відповідними документами і його позовні вимоги задоволено повністю, то такі судові витрати позивача підлягають стягненню на його користь з відповідача Хмельницької міської ради, як суб`єкта владних повноважень яким були допущені порушення чинного законодавства при прийнятті оскаржуваних у справі рішень.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОК «СТ «Левада-Гречани» відмовлено. Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради задоволено. Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2024 року скасовано. Стягнуто з ОК «СТ «Левада-Гречани» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 12 078,00 грн.

Скасовуючи судові рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення у цій справі про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення Хмельницької міської ради від 17 червня 2020 року № 52, від 07 жовтня 2020 року № 29 та рішення державного реєстратора Хмельницької міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54893434 від 02 листопада 2020 року, не порушують прав та інтересів позивача ОК «СТ «Левада-Гречани», та виходив із того, що в матеріалах справи відсутні відомості про надання позивачу спірної земельної ділянки у користування, позивач не є правонаступником Садівничого товариства «Левада» (далі - СТ «Левада») і він не підтвердив будь-якими документами право представляти інтереси його членів у суді щодо спірної земельної ділянки.

Водночас апеляційний суд дійшов висновку про те, що у зв`язку з відмовою в позові ОК «СТ «Левада-Гречани» не має підстав і для стягнення з Хмельницької міської ради на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи 

27 березня 2025 року ОК «СТ «Левада-Гречани» через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 лютого 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 червня 2024 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2024 року у цій справі.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 35 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК України). Також заявник вказує на те, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд: 

- безпідставно скасував законні та обґрунтовані судові рішення суду першої інстанції;

- обмежив право заявника на доступ до суду; 

- не звернув увагу на те, що стороною позивача у заявах по суті та у письмових поясненнях у межах цієї справи було наведено значну кількість аргументів, які свідчать про порушення відповідачами прав та законних інтересів товариства (заявника), зокрема положень Статуту останнього, а в зв`язку з цим прав та законних інтересів усіх членів Товариства;

- проігнорував, що заявник здійснює представництво інтересів усіх своїх членів (громадян України та членів територіальної громади міста Хмельницького), права яких були порушені оскаржуваними рішеннями Хмельницької міської ради;
- не врахував правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 914/582/17, та правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14 березня 2023 року у справі № 140/13065/21, від 30 травня 2018 року у справі № 923/466/17;

- не надав належної оцінки тому, що відповідачка ОСОБА_1 неправомірно заволоділа земельною ділянкою для індивідуального садівництва площею 0,0825 га, кадастровий номер 6810100000:12:003:0482;

- не врахував, що Хмельницька міська рада не мала жодних законних підстав для прийняття оскаржуваних рішень від 17 червня 2020 року № 52 та від 07 жовтня 2020 року № 29; 

- проігнорував, що заявник мав право на погодження приватизації відповідачкою ОСОБА_1 спірної земельної ділянки Хмельницькою міською радою, або відмову у такому погодженні, в силу того, що така земельна ділянка входить до земель, які фактично використовуються Товариством і всіма його членами;

- не надав належної оцінки всім доводам і аргументам заявника тощо.

17 квітня 2025 року Хмельницька міська рада, в інтересах якої діяв представник Сторчай Н. П., через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОК «СТ «Левада-Гречани», в якому зазначила про необґрунтованість та безпідставність доводів касаційної скарги, а також про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду. 

28 квітня 2025 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв представник ОСОБА_4 , через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду відзив на касаційну ОК «СТ «Левада-Гречани», в якому просила суд оскаржувану постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 лютого 2025 року залишити без змін, а касаційну скаргу позивача - без задоволення.

27 червня 2025 року ОК «СТ «Левада-Гречани» через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду заяву про зупинення виконання оскаржуваної постанови Хмельницького апеляційного суду від 19 лютого 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

02 липня 2025 року ОК «СТ «Левада-Гречани» через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду додаткові пояснення у справі, у яких по суті навів додаткові аргументи щодо наявності підстав для задоволення його касаційної скарги, а також висловив незгоду з мотивами відзиву  ОСОБА_1 .
Верховний Суд вважає, що такі додаткові пояснення ОК «СТ «Левада-Гречани» розглядати неповноважний.

Відповідно до частини другої статті 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з частиною п`ятою статті 174 ЦПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне. 

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 

Оскільки ОК «СТ «Левада-Гречани» у зазначених поясненнях поза межами строку на касаційне оскарження, зокрема, навів додаткові аргументи щодо наявності підстав для задоволення його касаційної скарги, незгоду з мотивами відзиву відповідачки ОСОБА_1 , не просив у суду дозволу подати такі пояснення, Верховий Суд залишає вказані пояснення без розгляду.

Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц, провадження № 14-680цс19 (пункти 51-52), від 02 листопада 2021 року у справі № 917/1338/18, провадження № 12-86гс20 (пункти 25-33) та Верховний Суд у постанові від 26 червня 2025 року у справі № 204/8858/23 (провадження № 61-9211св24).

Рух справи в суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2025 року касаційну скаргу ОК «СТ «Левада-Гречани» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 лютого 2025 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.; судді які входять до складу колегії: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д. 

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОК «СТ «Левада-Гречани» на підставіпунктів 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано із Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області матеріали справи № 686/15611/23, надано іншим учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу. 

У травні 2025 року матеріали справи № 686/15611/23 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2025 року у задоволенні заяви ОК «СТ «Левада-Гречани» про зупинення виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 19 лютого 2025 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2025 року справу № 686/15611/23 призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами. 

Позиція Верховного Суду 

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Фактичні обставини справи

Суди попередніх інстанцій встановили, що рішенням шістнадцятої сесії Хмельницької міської ради від 12 липня 2017 року № 32 було затверджено Положення про порядок набуття прав на земельну ділянку за давністю користування (набувальна давність) на території міста Хмельницького.

Рішенням сорок другої сесії Хмельницької міської ради від 17 червня 2020 року № 52 «Про надання громадянам дозволу на розроблення проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою за давністю користування (набувальна давність)» громадянці ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за давністю користування (набувальна давність) з метою передачі у власність земельної ділянки площею 825,00 кв. м, що розташована у м. Хмельницькому в ОК «СТ «Левада-Гречани».

Підставою прийняття вказаного рішення сесії міської ради зазначено витяг з протоколу постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища від 12 лютого 2020 року № 98, заява свідка ОСОБА_2 про підтвердження факту безперервного користування земельною ділянкою від 10 червня 2019 року, заяви свідка ОСОБА_3 про підтвердження факту безперервного користування земельною ділянкою від 10 червня 2019 року.

Рішенням сорок шостої позачергової сесії Хмельницької міської ради від 07 жовтня 2020 року № 29 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам, втрату чинності» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано громадянці ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 825,00 кв. м, кадастровий номер 6810100000:12:003:0482, що розташована у м. Хмельницькому в ОК «СТ «Левада-Гречани».

На підставі вказаного рішення міської ради державний реєстратор Хмельницької міської ради прийняв рішення про державну реєстрацію прав індексний номер 54893434 від 02 листопада 2020 року, та провів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер 6810100000:12:003:0482, площею 0,0825 га.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 червня 2023 року № 335970650 спірна земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_1 . Ця Інформаційна довідка містить відомості про те, що для державної реєстрації заявником подані такі документи: витяг з рішення позачергової сорок шостої сесії, серія та номер: 29, виданий 07 жовтня 2020, видавник - Хмельницька міська рада.

Крім того, апеляційним судом у цій справі встановлено, що відповідно до пунктів 1.1, 1.9, 1.11, 2.1, 2.2, 4.1 Статуту ОК «СТ «Левада-Гречани», затвердженого на установчих зборах членів товариства протоколом від 21 травня 2017 року № 1, ОК «СТ «Левада-Гречани» є обслуговуючим кооперативом, неприбутковою організацією, яка об`єднує громадян власників та користувачів земельних ділянок, на основі добровільності для досягнення спільної мети та здійснення діяльності, передбаченої цим статутом. 

Організаційно-правова форма: обслуговуючий (садівничий) кооператив.

ОК «СТ «Левада-Гречани» м. Хмельницького утворене на землях СТ «Левада», яке було ліквідоване за рішенням суду. Метою товариства є забезпечення безперешкодного використання його членами земельних ділянок для ведення садівництва та господарництва; благоустрій територій; охорона навколишнього середовища; обслуговування загальних потреб його членів.

Завдання товариства - утримання та обслуговування інженерних споруд загального користування, забезпечення безперебійного постачання електроенергії, утримання і благоустрій земель спільного користування, утримання доріг, вивіз сміття, а також здійснення інших видів діяльності для досягнення мети товариства.

Майном товариства є рухоме та нерухому майно, побудоване або набуте за кошти товариства для здійснення його статутної діяльності.

Правове обґрунтування

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Також, згідно з положеннями статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 

Поняття «охоронюваний законом інтерес» міститься в рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 у справі №1-10/2004, згідно з яким поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. 

Зокрема, «зміст слова «інтерес» включає: а) увагу до кого-, чого-небудь, зацікавлення кимось, чимось; цікавість, захоплення; б) вагу; значення; в) те, що найбільше цікавить кого-небудь, що становить зміст чиїхось думок і турбот; г) прагнення, потреби; д) те, що йде на користь кому-, чому-небудь, відповідає чиїмось прагненням, потребам; вигоду, користь, зиск»; «законний інтерес відбиває легітимне прагнення свого носія до того, що не заборонено законом, тобто тільки його бажання, мрію, потяг до нього, а отже - й не юридичну, а фактичну (соціальну) можливість. Це прагнення у межах сфери правового регулювання до користування якимсь конкретним матеріальним або нематеріальним благом»; поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в законах України, треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Тобто право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені.

Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Така особа є неналежним позивачем і позов її до задоволення не підлягає.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно з частинами першою та шостою статті 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

За змістом статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

Скасовуючи судові рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення у цій справі про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що оскаржувані рішення Хмельницької міської ради від 17 червня 2020 року № 52, від 07 жовтня 2020 року № 29 та рішення державного реєстратора Хмельницької міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 54893434 від 02 листопада 2020 року, не порушують прав та законних інтересів позивача ОК «СТ «Левада-Гречани», оскільки встановив, що у матеріалах справи відсутні відомості про надання позивачу спірної земельної ділянки у користування, позивач не є правонаступником ліквідованого СТ «Левада» і він не підтвердив будь-якими документами право представляти інтереси його членів у суді.

Водночас апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у зв`язку з відмовою в позові ОК «СТ «Левада-Гречани» не має підстав і для стягнення з Хмельницької міської ради на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд обмежив право заявника на доступ до суду, є необґрунтованими з огляду на таке.
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначав, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява № 19164/04).

Оскільки позивач в цій справі усупереч вимогам частини першої статті 81 ЦПК України не довів у суді факту порушення його прав чи інтересів оскаржуваними рішеннями Хмельницької міської ради від 17 червня 2020 року № 52, від 07 жовтня 2020 року № 29 та рішенням державного реєстратора Хмельницької міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 54893434 від 02 листопада 2020 року, і необхідність їх захисту у обраний ним спосіб, то його право на доступ до суду не може вважатись порушеним.

Аргументи касаційної скарги стосовно того, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 914/582/17 та Верховним Судом у постановах від 14 березня 2023 року у справі № 140/13065/21, від 30 травня 2018 року у справі № 923/466/17, є необґрунтованими, оскільки оскаржуване судове рішення таким висновкам не суперечить, і встановлені судами у цих справах фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є іншими ніж у справі, яка переглядається. У цій справі суд апеляційної інстанцій виходив з конкретних обставин справи з урахуванням наданих сторонами доказів.

У постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (пункт 39) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Доводи касаційної скарги про те, що заявник мав право на погодження приватизації відповідачкою ОСОБА_1 спірної земельної ділянки Хмельницькою міською радою або відмову у такому погодженні, в силу того, що така земельна ділянка входить до земель, які фактично використовуються Товариством і всіма його членами, Верховний Суд відхиляє, оскільки вони зводяться до суб`єктивного тлумачення заявником чинних положень статті 35 ЗК України.

Аргументи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не надав належної оцінки тому, що відповідачка ОСОБА_1 неправомірно заволоділа земельною ділянкою для індивідуального садівництва площею 0,0825 га, кадастровий номер 6810100000:12:003:0482, а також не врахував, що Хмельницька міська рада не мала жодних законних підстав для прийняття оскаржуваних рішень від 17 червня 2020 року № 52 та від 07 жовтня 2020 року № 29, Верховний Суд також відхиляє, оскільки у оскаржуваному судовому рішенні у цій справі апеляційний суд відмовив у задоволенні позову ОК «СТ «Левада-Гречани» у зв`язку з відсутністю його порушеного права та інтересу, а тому не мав правових підстав досліджувати жодні доводи заявника по суті спору, зокрема і наведені.

Посилання у касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 35 ЗК України у подібних правовідносинах є безпідставними з огляду на те, що практика суду касаційної інстанції щодо питання набуття громадянами прав на земельні ділянки для садівництва та застосування статті 35 ЗК України є сталою. 

Доводи касаційної скарги щодо того, що апеляційний суд не надав належної оцінки всім доводам і аргументам заявника, Верховний Суд відхиляє, оскільки, як неодноразово вказував ЄСПЛ, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99).

Інші наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, та зводяться до переоцінки обставин справи і доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Ponomaryov v. Ukraine», заява № 3236/03; від 24 липня 2003 року у справі «Ryabykh v. Russian Federation», заява № 59498/00; від 21 вересня 2006 року у справі «Nelyubin v. Russia», заява № 14502/04).

Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. 

Оскаржуване судове рішення апеляційного суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. 

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків апеляційного суду щодо відмови у задоволенні позову.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова апеляційного суду - без змін із підстав, передбачених частиною першою статті 410 ЦПК України. 
Щодо розподілу судових витрат

Статтею 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі, із розподілу судових витрат.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Левада-Гречани» залишити без задоволення. 

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 лютого 2025 року залишити без змін. 

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий	Д. Д. Луспеник    		
Судді:	І. Ю. Гулейков    		
	Г. В. Коломієць    		
	Р. А. Лідовець    		
	Ю. В. Черняк