Слобідський районний суд міста Харкова 
Провадження № 3/641/51/2026	Справа №: 641/2856/25	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року       м. Харків

Суддя Слобідського районного суду міста Харкова Кожихова Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР 1 № 300676 від 14.04.2025 та протокол серії ЕПР 1 № 300734 від 14.04.2025)
встановив:

22.04.2025 в провадження судді Слобідського районного суду міста Харкова Кожихової Г.В. надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП (вх. 11123, справа № 641/2856/25) та ч. 1 ст. 130 КУпАП (вх. 11124, справа № 641/2857/25)
16.06.2025 представник ОСОБА_1 – адвокат Коротенко О.І., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, надав клопотання про об`єднання адміністративних матеріалів № 641/2856/25 та 641/2857/25 в одне провадження та призначення спільного розгляду справи. 
Постановою Слобідського раойнного суду міста Харкова від 03.07.2025 клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Коротенко О.І. про об`єднання адміністративних матеріалів № 641/2856/25 та 641/2857/25 в одне провадження та призначення спільного розгляду справи - задоволено. Об`єднано в одне провадження справу № 641/2856/25 провадження № 3/641/1000/2025 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та справу № 641/2857/25 провадження № 3/641/1001/2025 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер 641/2856/25, провадження № 3/641/1000/2025.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Коротенко О.І. до суду також надійшло клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, в якому наголосив на тому, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази зупинки транспортного засобу та керування ним ОСОБА_1 , тобто відсутні докази вини особи у його правопорушення, підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначає, що попри вмовляння посадовими особами ОСОБА_1 зізнатися у керуванні автомобілем або спроб “впіймати його на слові”, що він здійснював керування автомобілем, у матеріалах справи відсутні докази, навіть непрямі або опосередковані, щодо керування ОСОБА_1 автомобілем, напроти, він заперечує цей факт у спосіб, який є можливий на рівні його розуміння обставин та мови спілкування із ним. Вказує, що з долучених до справи доказів неможливо зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час керування транспортним засобом. Також зазначає, що ОСОБА_1 є громадянином В`єтнаму і не розуміє суті поставлених йому питань. Звертає увагу, що право особи на захист від переслідування, право бути обізнаним про дії державних органів щодо підготовки, збирання та розгляд стосовно відповідної особи матеріалів про притягнення до відповідальності, є основоположним та безумовним правом такої особи. Таке право гарантується як нормами Конституції України.Кодексу України про адміністративні правопорушення, так і положеннями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Наголошує на тому, що ОСОБА_1 взагалі не розумів, яка процедура здійснюється поліцейськими, склад якого правопорушення вони вбачають у його діях, розгляд яких матеріалів відбувається та що він ознайомлений і усвідомлює суть адміністративного протоколу. Вказує, що саме орган (його посадові особи), на якого покладено обов`язок всебічно дослідити обставини, зібрати всі наявні докази та в разі наявності ознак вчинення правопорушення надати їх всі суду, зобов`язаний був забезпечити право ОСОБА_1 на ознайомлення з матеріалами справи, на подання пояснень та доказів рідною мовою, забезпечення цієї особи перекладачем. Також у додаткових поясненнях, наданих до суду вказав, що на спростування відомостей, внесених до протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності, складених щодо ОСОБА_1 , у яких щодо нього зазначене громадянство України, та надання доказів щодо документування його в Україні як іноземця, захисником надається копія чинної посвідки на постійне проживання в України та копію його паспорту громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам з перекладом, посвідченим нотаріусом. Також, представником до ГУ ДМС в Харківській області направлено адвокатський запит про витребування доказів щодо тестування ступеню володіння ОСОБА_1 українською мовою на час надання йому дозволу на імміграцію. З отриманої на адвокатський запит відповіді вбачається, що ОСОБА_1 документований ГУ ДМС в Харківській області посвідкою на постійне проживання на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/19426/21 від 14.02.2022.З тексту цього судового рішення вбачається, що судом при розгляді справи встановлювалися обставини щодо отримання ОСОБА_1 дозволу на імміграцію, надання ним відповідних документів, передбачених приписами законодавства про імміграцію, з яких вбачається, що тестування ступеню володіння ОСОБА_1 українською мовою при отриманні ним дозволу на імміграцію не проводилося. Вказані вище обставини, на думку адвоката Коротенка О.І., доводять недостовірні відомості, внесені до протоколів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності щодо належності його до громадянства України, та водночас, ці докази узгоджуються з іншими доказами, доданими до матеріалів справи щодо нерозуміння (неволодіння) ОСОБА_2 українською мовою та незабезпечення йому права на залучення перекладача, передбачене ст. 268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Коротенка О.І., дослідивши наявні в матералах справи відеозаписи, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зіст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Приписамист. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 1.3.ПДРУкраїни учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пункт 1.9.ПДРУкраїни передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно пункту 1.10ПДРУкраїни, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Відповідно до вимог п. 2.5ПДРУкраїни, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.9. «а`ПДРУкраїни водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженоїнаказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року(далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно зіст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Отже, для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП в першу чергу слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки водія транспортного засобу на стан сп`яніння вимогам закону.
Положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395(далі- Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), врегульовано порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.п. 4 п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно дост. 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Відповідно до даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300 676 від 14.04.2025 о 20 год. 09 хв. в м. Харкові по вул. Киргизька, буд. 19а, водій ОСОБА_1 , вказаний як громадянин України,  керував транспортним засобом MITSUBISHI Outlander днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився з використанням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, з результатом 1,37 проміле. Водночас з долученого чеку тестування на алкоголь технічного приладу Drager Alcotest 6820 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису.
Суд наголошує на тому, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 (далі - Порядок № 1103), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
Отже, якщо особа не погоджується із результатом огляду з використанням спеціальних технічних засобів, їй має бути роз`яснено право пройти огляд в закладі охороні здоров`я та у випадку, якщо така особа відмовляється, то протокол складається саме за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Судом досліджено відеозапис, долучений до протоколу серії ЕПР1 № 300676 від 14.04.2025 за подій, що відбулися о 20 год. 09 хв., з якого вбачається, що ОСОБА_1 з посиланням на те, що не розуміє зміст документів, які необхідно підписувати, після проходження огляду за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6820 фактично не погодився з результатом огляду, про що також свідчить і факт відсутності підпису останнього на акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та на розруківці Alcotest Drager 6820. Зазначення на вказаних документах «відмовився від підпису» не може вважатись згодою з результатами проведеного огляду, а фактично свідчить про відсутність згоди останнього із результатами його огляду.
Тому в цій частині дії працівників поліції не відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) та Порядку № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС, які встановлюють, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Разом з тим, в порушення вищевказаних вимог Інструкції та Порядку працівник поліції не направив та не роз`яснив можливість проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я, а відразу склав протокол за порушення вимог п.2.9а ПДР України.
Більш того, з дослідженого відеозапису вбачається, що в подальшому патрульні поліції , склавши протокол за порушення п. 2.9 а ПДР, намагаються вмовити ОСОБА_1 підписати акт та чек Alcotest Drager 6820, але не отримавши згоду з результатами технічного засобу, не змінили кваліфікацію дій останнього, які відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300734 від 14.04.2025 о 21 год. 22 хв. в м. Харкові по вул. Киргизька, буд. 19а, водій ОСОБА_1 , громадянин іншої країни, керував транспортним засобом MITSUBISHI Outlander днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився з використанням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, з результатом 1,4 проміле.
Отже, вбачається, що патрульними поліції повторно складено протокол через півтори години після обставин, викладених у протоколі серії ЕПР1 № 3000676 від 14.04.2025 за тією самою адресою вул. Киргизька, буд. 19а.
В судовому засіданні адвокат Коротенко О.І. наголосив на свавільності дій патрульних поліції, які зрозумівши, що попередній протокол було складено без дотримання вимог Інструкції, вирішили повторно скласти протокол щодо ОСОБА_1 .
Дослідивши наданий до суду відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300734 від 14.04.2025 суд наголошує на тому, що докази керування транспортним засобом при зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення місці та час на відеозаписі відсутні. Зокрема, відеозапис розпочинається з того, що патрульний поліції з`ясовує громадянином якої країни є ОСОБА_1 та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів.
Підсумовуючи викладене, вище суд звертає увагу на ключову обставину, яка прямо впливає на результат розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, та є першопричиною тих незгодженостей в діях патрульних поліції щодо складання у відношенні до ОСОБА_3 протоколів серії ЕПР1 № 3000676 та № 300734 від 14.04.2025.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянином Соціалістиної Республіки В`єтнам. В протоколі серії НОМЕР_2 від 14.04.2025 обставина належності до громадянства іншої країни взагалі не з`ясовувалася. В протоколі серії ЕПР1 № 300734 від 14.04.2025 вже зазначено, що ОСОБА_1 має громадянство іншої країни.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом; особа без громадянства - особа, яку жодна держава відповідно до свого законодавства не вважає своїм громадянином.
Положеннями ст. 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Відповідно до ст. 16 КУпАП, іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.
За змістом ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Положеннями ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.
Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
З аналізу викладеного вбачається, що у разі складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо громадянина іноземної держави, який не володіє українською мовою, - обов`язковою є залучення перекладача, оскільки інакше буде порушено його фундаментальне право знати та розуміти, в чому його обвинувачують та які права він має.
Згідно з абз.4 п.12 Інструкції №1376, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.
Суд бере до уваги те, що у разі, якщо іноземець не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача. Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад.
Згідно зі ст. 274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.
Жодних відомостей про участь перекладача під час складання даного протоколу матеріали справи не містять. Відомості про те, що особа, яка притягається до відповідальності, розуміє українську мову та послуги перекладача їй не потрібні, надані суду матеріали не містять. 
Замість того, з відеозапису вбачається, що на питання патрульних поліції чи розуміє ОСОБА_1 українську мову, останній вказує, що українську мову не розуміє, та дослівно "чут-чуть понімаю рускій". Після цього особа, яка складала протокол, старший лейтенант ОСОБА_4 починає спілкуватися із ОСОБА_1 російською мовою, що є недопустимим для посадової особи органу патрульної поліції, яка зобов`язана спілкуватися виключно державною мовою та не може бути одночасно перекладачем у справі, більш того російська мова не є мовою спілкування особи, що притягується до відповідальності.
Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.
Викладе свідчить про те, що під час проведення огляду ОСОБА_1 з метою виявлення ознак сп`яніння, так і під час складення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції істотно порушено та обмежено його процесуальні права, зокрема не були виконані вимоги щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не були належним чином роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки.
Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(підпункт «е» п. 3 ст. 6 Конвенції) та практики ЄСПЛ, перекладач необхідний у кримінальному процесі, якщо особа не розуміє або не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу та участі в розв`язанні питання, яке для неї мало вирішальне значення, або особа за рівнем володіння мовою не здатна на ведення свого захисту та висувати на розгляд суду свою версію без допомоги перекладача.
Отже, випадки невжиття інспектором патрульної поліції жодних дій щодо надання водію - громадянину іншої країни можливості реалізувати своє право на користуватися послугами перекладача, якщо він не володіє державною мовою, є порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, внаслідок істотного порушення працівниками поліції права на захист ОСОБА_1 , зокрема щодо забезпечення перекладача, суд не може визнати наявні у справі матеріали, що були зібрані посадовими особами поліції під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, допустимими доказами.
У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи зазначені обставини справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

п о с т а н о в и в:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР 1 № 300676 від 14.04.2025 та протокол серії ЕПР 1 № 300734 від 14.04.2025) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Слобідський районний суд міста Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Повний текст постанови складено та підписано 09.02.2026.

Суддя 	Г. В. Кожихова