ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 733/1615/25 Суддя (судді) першої інстанції: Овчарик В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
при секретарі - Олешко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації про визнання дій неправомірними, виплату щомісячної допомоги на дитину, -

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року у справі №2-А-768/2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року, визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації неправомірними, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1 нарахувати та виплатити щомісячну допомогу на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 % мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат з урахуванням виплачених сум за період з 29 жовтня 2010 року і проводити перерахунок виплат у зв`язку із збільшенням мінімального розміру заробітної плати.
19 червня 2012 року Ічнянським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист № 2-а-768/11.
Ухвалою Ічнянського районного суду від 03 квітня 2014 року у справі №2-А-768/2011 роз`яснено постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року та викладено резолютивну частину постанови наступним чином:
"зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1 нарахувати та виплатити щомісячну допомогу на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 % мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат з урахуванням виплачених сум за період з 29 жовтня 2010 року і проводити перерахунок та виплату щомісячної допомоги в подальшому в зв`язку із збільшенням мінімального розміру заробітної плати до досягнення ОСОБА_2 вісімнадцяти років".
Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі №2-А-768/2011, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької державної адміністрації подати до 12 жовтня 2025 року звіт про виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року у справі №2-А-768/2011.
Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2025 року прийнято звіт Управління соціального захисту населення Прилуцької державної адміністрації про виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації про визнання дій неправомірними, виплату щомісячної допомоги на дитину.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить:
- скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити Управлінню соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації в прийнятті звіту про виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року у справі №2-А-768/2011;
- накласти на керівника Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації Бондаря О.І. штраф у розмірі 60560 грн, з них 30280 стягнути на її користь, 30280 грн стягнути на користь Державного бюджету України;
- встановити Управлінню соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації новий строк для надання звіту про виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15квітня 2014 року у справі №751/3105/14
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом постанова Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року у справі №2-А-768/2011 з урахуванням ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2014 року не виконана в повному обсязі.
Звернула увагу суду, що станом на 16 листопада 2020 року заборгованість з виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року становить 17 715,10 грн, водночас боржником не доведено вчинення всіх належних та можливих дій для виконання вказаної постанови. 
Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації подало до суду відзив, відповідно до якого просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки загальна сума виплати по постанові Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року у справі №2-А-768/2011 склала 30 349,10 грн, водночас виплата з 01 січня 2015 року не здійснюється у зв`язку з виключенням п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі №2-А-768/2011, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької державної адміністрації подати до 12 жовтня 2025 року звіт про виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року у справі №2-А-768/2011.
Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2025 року прийнято звіт Управління соціального захисту населення Прилуцької державної адміністрації про виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації про визнання дій неправомірними, виплату щомісячної допомоги на дитину.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив про те, що існує два різних рішення суду, які набрали законної сили, та які тлумачать по різному підставу для стягнення на користь ОСОБА_1 виплат (заборгованості) щомісячної допомоги на дитину ОСОБА_2 відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 лютого 2014 року по 06 квітня 2017 року. 
Також суд першої інстанції дійшов висновку про те, що постанову суду від 25 лютого 2011 року Управлінням соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації, на період перебування ОСОБА_1 на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації Чернігівської області, у межах наданих повноважень останньому, виконано в повному обсязі, а тому слід прийняти звіт про виконання постанови суду від 25 лютого 2011 року.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Аналогічні положення викладені в ч.ч. 2-4 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Так, Конституційний Суд України неодноразово наголошував, що виконання судового рішення є невід`ємним складовим елементом права кожного на судовий захист; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом; держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абз. 3 п. 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012, перше речення абз. 2 п. 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012, перше речення абз. 8 пп. 2.1 п. 2 мотивувальної частини рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019, мотивувальна частина рішення №10-р/2020 у справі №1-14/2020(230/20) від 28 серпня 2020 року).
Згідно з ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (перше речення частини другої); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть ухвалювати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання (абз. 2 ч. 7).
Приписами ст. 381-1 КАС України визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1). 
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу (ч. 2).
Згідно з 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1).
Відповідно до ч. 1 ст. 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 2). 
За приписами ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 382-2 КАС України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
Згідно з ч. 1 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2цього Кодексу.
Частинами 2, 3 ст. 382-3 КАС України передбачено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 382-3 КАС України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Як встановлено судом першої інстанції, постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року (а.с. 30), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року (а.с. 31) визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації неправомірними, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1 нарахувати та виплатити щомісячну допомогу на дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 % мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат з урахуванням виплачених сум за період з 29 жовтня 2010 року і проводити перерахунок виплат у зв`язку із збільшенням мінімального розміру заробітної плати.
19 червня 2012 року Ічнянським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист № 2-а-768/11 (а.с. 13-15.
Ухвалою Ічнянського районного суду від 03 квітня 2014 року у справі №2-А-768/2011 роз`яснено постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року та викладено резолютивну частину постанови наступним чином:
"зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1 нарахувати та виплатити щомісячну допомогу на ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 % мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат з урахуванням виплачених сум за період з 29 жовтня 2010 року і проводити перерахунок та виплату щомісячної допомоги в подальшому в зв`язку із збільшенням мінімального розміру заробітної плати до досягнення ОСОБА_2 вісімнадцяти років" (а.с. 32).
Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі №2-А-768/2011, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації подати до 12 жовтня 2025 року звіт про виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року у справі №2-А-768/2011 (а.с. 34-37).
Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку пільгових категорій населення в Управлінні праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації Чернігівської області до 01 лютого 2014 року та була знята з обліку у зв`язку з вибуттям на постійне місце проживання до м. Чернігова, що підтверджується рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2018 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі № 733/569/16-а (а.с. 132-135, 136-138).
Відповідно до розрахунку суми щомісячної виплати ОСОБА_1 дітям шкільного віку, батьки яких потерпіли від ЧАЕС згідно виконавчого листа від 19 червня 2012 року №2-а/768/2011 за період з 29 жовтня 2010 року по 31 січня 2014 року Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації Чернігівської області здійснювало нарахування та виплату допомогу в загальному розмірі 20 192,70 грн (а.с. 58).
Згідно з розрахунком начальника Управлінні праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації Чернігівської області суми виплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги дітям шкільного віку, батьки яких потерпіли від ЧАЕС згідно виконавчого листа № 2-а-768/2011 за період з 01 лютого 2014 року по 06 квітня 2017 року склала 27 871,50 грн (а.с. 57).
Відповідно до звіту про виконання рішення суду Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації сума у розмірі 27 871,50 грн не виплачена ОСОБА_1 , у зв`язку з її перебуванням на обліку в іншому Управлінні. 
Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2018 року у справі №733/569/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:
- визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги на дитину - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року неправомірними;
- зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну допомогу на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п. 6. ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 відсотків мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 132-135).
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року, рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 136-138).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції зазначив про те, що судом першої інстанції не враховано, що призначення і виплата вищезгаданої допомоги у період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року проводилась у відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та Постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року №649, а тому вона не потребує перерахунку. Крім того, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключений з 01 січня 2015 року, а тому існує обставина, з якою закон пов`язує припинення виплати такої допомоги на дитину - відсутність відповідної правової норми. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі №733/516/20 (а.с. 118-122), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року (а.с. 123-128) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації Чернігівської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті щомісячної допомоги на дитину ОСОБА_2 відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 лютого 2014 по 06 квітня 2017 року включно в сумі 28 053,00 грн.
Суди першої та апеляційної інстанції у вказаній справі зазначили про те, що встановлені обставини постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2011 року та ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2014 року щодо проведення перерахунку та виплату щомісячної допомоги в подальшому у зв`язку із збільшенням мінімального розміру заробітної плати до досягнення ОСОБА_2 вісімнадцяти років мають для адміністративного суду преюдиційне значення у даній справі.
Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем, а саме правонаступником - Управлінням соціального захисту населення Прилуцької РДА, на період перебування ОСОБА_1 на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації Чернігівської області, у межах наданих повноважень виконано в повному обсязі. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключений з 01 січня 2015 року, а тому існує обставина, з якою закон пов`язує припинення виплати такої допомоги на дитину. 
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 382-2 КАС України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова 

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку

Повне судове рішення складено "15" січня 2026 року.