ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/15281/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року (суддя Прудник С.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до 12 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до 12 Регіональної військово-лікарської комісії, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність 12 Регіональної військово-лікарської комісії у частині невиконання обов`язку щодо розгляду скарги адвоката Бардука М.В. від 19 травня 2025 року, поданої в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на висновок військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлений у формі довідки №2025/2334 від 20 березня 2025 року;
- зобов`язати 12 Регіональну військово-лікарську комісію розглянути по суті скаргу адвоката Бардука М.В. від 19 травня 2025 року з урахуванням долучених до неї нових медичних документів, які не були надані при поданні первинної скарги, та прийняти відповідне мотивоване рішення за результатами такого розгляду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Суд не врахував, що звернення від 19 травня 2025 року не є «повторним», ототожнивши його з первинною скаргою від 12 травня 2025 року. Така оцінка є неправомірною, оскільки друга скарга містила нові обставини та нові медичні докази, які об`єктивно не були відомі під час подання первинної скарги.
Також зазначено, що адвокат, діючи в межах наданих повноважень, є самостійним суб`єктом правовідносин у процесі представництва.
Процедура адміністративного оскарження, передбачена Положенням №402, має допоміжний, а не обов`язковий характер і покликана розширити, а не обмежити, можливості захисту прав особи.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, 20.03.2025 позивачу проведено медичний огляд ВЛК у військовій частині НОМЕР_1 .
За результатами проведеного медичного огляду ВЛК в/ч НОМЕР_1 прийняла постанову №2025/2334 від 20.03.2025 року про ступінь придатності до військової служби у формулюванні: - на підставі статей 23-в, 39-в, 62-в, 64-в, 78-в, 83-в графи ІІ Розкладу хвороб – придатний до військової служби.
12.05.2025 року адвокатом Бардуком М.В. було направлено скаргу до 12 Регіональної військово-лікарської комісії щодо незгоди з висновком військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим у формі довідки від 20.03.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано придатним до проходження військової служби.
15.05.2025 року 12 РВЛК надала відповідь (вих. №1189/2719), в якій зазначила, що, на її переконання, висновок первинної ВЛК від 20.03.2025 року є обґрунтованим. Комісія повідомила про відсутність на дату розгляду скарги достатніх правових і медичних підстав для скасування вказаного висновку або направлення військовослужбовця на повторне медичне обстеження.
19.05.2025 року адвокат Бардук М.В. повторно звернувся до 12 Регіональної військово-лікарської комісії зі скаргою, до якої долучив усі наявні медичні документи, що не могли бути подані раніше разом із первинною скаргою у зв`язку з їхньою відсутністю на той момент.
Підставою для звернення стало те, що у довідці ВЛК №2025/2334 від 20.03.2025 року взагалі не зазначено про наявні захворювання у ОСОБА_1 . Зокрема, відповідно до наявних медичних документів, йому встановлено психіатричний діагноз - розумова відсталість (олігофренія), що класифікується за МКХ-10 під кодами F70-F79. Діагноз офіційно підтверджено шляхом відповідних записів у медичній документації.
У медичній картці ОСОБА_1 міститься низка архівних записів лікарів, що свідчать про наявність психічних розладів. Так, у 1994 році зафіксовано діагноз «пограничная умственная отсталость», а у 1998, 1999 та 2001 роках - «відставання в загальному розвитку». Зазначені документи додаються.
Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Покровський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 20.02.2025 року, ОСОБА_1 звертався до медичного закладу зі скаргами на тривалий кашель, біль у колінних суглобах, що посилювався при фізичному навантаженні, а також задишку.
У медичному висновку зазначено, що пацієнт потребує додаткового обстеження для встановлення остаточного діагнозу, що вказує на ймовірну наявність респіраторної патології.
Симптом задишки при фізичному навантаженні розцінюється як потенційна ознака порушення функції зовнішнього дихання, що може бути наслідком рецидивуючого бронхіту або інших хронічних захворювань органів дихання. Цю інформацію підтверджує також медична довідка КНП «Покровський центр ПМСД» від 14.03.2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 перебував під медичним наглядом у період з 2000 по 2023 роки. Упродовж цього часу у нього неодноразово фіксувалися випадки гострого бронхіту, затяжного кашлю та інші респіраторні ускладнення, що вказує на хронічний характер захворювання.
Усі вищезазначені хвороби згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року можуть свідчити про непридатність до військової служби або придатність до служби у військових частинах забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, військових навчальних закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, охорони та оперативного забезпечення.
Однак в вищезазначеній довідці не було ні одної згадки про наявні захворювання, що свідчить необ`єктивність та поверховість оцінки стану здоров`я ОСОБА_1 під час первинного медичного огляду, що і зумовило подання скарги до НОМЕР_2 РВЛК.
22.05.2025 року 12 Регіональна військово-лікарська комісія надала відповідь на повторну скаргу, у якій послалася на частину другу статті 8 Закону України «Про звернення громадян». У відповіді зазначено, що повторні звернення одного і того ж громадянина до одного й того ж органу з одного й того ж питання, якщо перше звернення було розглянуто по суті, не підлягають повторному розгляду.
У відповіді прямо вказано, що скарга, яка надійшла до комісії 20.05.2025 року, не підлягає розгляду з огляду на вказані положення законодавства.
Як зазначає представник позивача у поданій до суду позовній заяві, таке посилання на Закон України «Про звернення громадян» є юридично некоректним, оскільки відповідні скарги були подані не особисто ОСОБА_1 , а адвокатом Бардуком М.В. в межах здійснення професійної правничої допомоги в інтересах клієнта. Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, у тому числі складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у порядку, встановленому законом. Таким чином, повторна скарга від 19.05.2025 року, подана адвокатом Бардуком М.В., не є повторним зверненням у розумінні статті 8 Закону України «Про звернення громадян», оскільки вона подана не тією ж самою особою, а представником у межах реалізації прав клієнта на захист. Крім того, повторне звернення було обґрунтоване новими обставинами - долученням повного комплекту медичних документів, які не були наявні під час подання первинної скарги. Це свідчить про відсутність ідентичності предмета звернення, а отже, і про відсутність підстав для відмови у його розгляді.
Зазначено, що відмова 12 Регіональної військово-лікарської комісії у розгляді повторної скарги, поданої адвокатом в інтересах ОСОБА_1 , є проявом бездіяльності суб`єкта владних повноважень і юридично необґрунтованою, суперечить вимогам законодавства та порушує право на ефективний захист, гарантоване Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та міжнародними стандартами прав людини.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність бездіяльності було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Згідно із абзацами першим, другим, дев`ятим пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
Відповідно до пункту 2.2 глави 2 розділу І Положення, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі – ЦВЛК), ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
За визначенням підпункту 2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення на ВЛК регіону покладається, зокрема:
організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності;
розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Підпунктом 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення визначено, що ВЛК регіону серед іншого має право:
приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК;
направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів.
Підпунктом 2.4.6 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення встановлено, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Пунктом 3.1 глави 3 розділу ІІ Положення, встановлено вимоги до звернень військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 глави 1 розділу І цього Положення. Їхні права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв і скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за №94/29962.
Згідно з пунктом 3.3 глави 3 розділу І Положення, скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Як було встановлено судом, 12 РВЛК розглянувши первинну скаргу представника дійшла до висновку, що оскаржувана постанова, в частині визначення ступеню придатності до військової служби винесена обґрунтовано, підстав для проведення повторного медичного огляду немає.
Під час розгляду повторної скарги, представника було повідомлено, що оскільки його скарга розглядається повторно, а питання порушені у зверненні вирішено по суті, то скарга яка надійшла 20.05.2025 розгляду не підлягає. Крім того, представнику позивача було надано належне роз`яснення щодо подальшого порядку оскарження рішення 12 РВЛК до ЦВЛК.
Суд першої інстанції вірно врахував пункт 3.3 глави 3 розділу І Положення передбачає, що дії (бездіяльність) або рішення, ухвалені за результатами розгляду звернення ВЛК регіону, оскаржуються до ЦВЛК. 
Суд вірно зазначив, що у разі прийняття штатною ВЛК рішення за результатами розгляду скарги, таке рішення підлягає оскарженню в порядку підпорядкованості до ЦВЛК, а потім у судовому порядку, оскільки Положенням встановлено, що лише ті рішення ВЛК регіону, які оформлені як постанови з відповідним висновком щодо придатності особи до військової служби, можуть бути предметом судового оскарження (підпункт 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення).
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповіді ВЛК регіону у формі листа-роз`яснення не є рішенням у розумінні норм Положення, яке підлягає судовому перегляду без наявного рішення ЦВЛК.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про звернення громадян», не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.
Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про звернення громадян», громадянин може подати скаргу особисто або через уповноважену на це іншу особу. Скарга в інтересах неповнолітніх і недієздатних осіб подається їх законними представниками.
Судом було вірно зазначено, що у випадку коли адвокатом від імені та інтересах його клієнта здійснюється подання звернень до суб`єктів владних повноважень, такий порядок регламентується нормами Закону України «Про звернення громадян», враховуючи вимоги Закону № 5076, а не власними міркуваннями або уявленнями.
Як встановлено судом першої інстанції, представником позивача було направлено скаргу до 12 РВЛК яка надійшла 13.05.2025, яку було об`єктивно розглянуто та надано відповідь, що підстав для проведення повторного медичного огляду немає.
20.05.2025 на адресу 12 РВЛК надійшла повторна скарга від представника в інтересах ОСОБА_1 . Тобто, скарга подана від тієї ж особи (представника), який діє в інтересах того ж самого громадянина, з одного і того ж питання, до одного і того самого органу (12 РВЛК).
Суд першої інстанції вірно врахував, що якщо звернення надійшло від тієї ж особи, до того ж органу, з того самого питання при цьому попереднє звернення було розглянуто по суті, то таке звернення не підлягає розгляду. 
Суд вірно встановив відсутність факту протиправної бездіяльності відповідача, яка проявляється у нездійсненні дій, які на підставі законодавства входять до компетенції 12 РВЛК.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до 12 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш