ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року 
м. Київ
справа № 380/13481/24
адміністративне провадження № К/990/9778/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Єресько Л.О., 
розглянувши у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції адміністративну справу № 380/13481/24
за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Зозулі Юрія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року (суддя-доповідач - Іщук Л.П., судді: Обрізко І.М., Шинкар Т.І.),
УСТАНОВИВ: 
І. Короткий зміст позовних вимог
У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 054756 від 13 березня 2024 року.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивачки - адвокат Зозуля Юрій Михайлович (далі - Зозуля Ю.М.) подав апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою від 05 лютого 2025 року суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження права особи, яка підписала апеляційну скаргу, на вчинення таких дій від імені та в інтересах позивача у цій справі.
Апеляційний суд керувався тим, що апеляційну скаргу подано через систему «Електронний суд» адвокатом Зозулею Ю.М. та завантажено pdf файл «Ордер» на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 , який згенерований через веб-сайт Національної асоціації адвокатів України, однак у графі «Адвокат» підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, відсутній.
ІІІ. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції. Позиція інших учасників справи
06 березня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Зозулі Ю.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року.
Касаційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції пункту 12 Положення про ордер на надання правничої допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (у редакції рішення від 08 червня 2024 року № 36) та неврахуванням висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 січня 2025 року у справі №300/7062/23.
Ухвалою від 28 квітня 2025 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
Державна служба України з безпеки на транспорті подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.
Відповідач, посилаючись на постанову Верховного Суду від 27 травня 2024 року у справі №260/7314/23, наполягає на тому, що ордер, згенерований через «Особистий кабінет адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України має містити обов`язкові реквізити, визначені Положенням № 41. У випадку автоматичного незаповнення при генерації деяких реквізитів, такі заповнюються адвокатом самостійно. Накладення адвокатом електронного цифрового підпису на копію ордера не свідчить про дотримання вимог щодо його змісту в розумінні Положення № 41, а лише засвідчує правовий статус електронної копії документа.
Ухвалою від 21 січня 2026 року Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М. провів необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
IV. Позиція Верховного Суду
Касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги щодо порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги.
Переглянувши оскаржуване судове рішення у межах доводів і вимог касаційної скарги, Верховний Суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
За змістом частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
Відповідно до частини другої статті 26 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
У відповідності до частини сьомої статті 59 КАС України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). 
Як зазначалося, рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (далі - Положення № 41).
Пунктом 4 Положення № 41 передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.
Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону № 5076-VI (пункт 5 Положення № 41).
Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи (пункт 6 Положення № 41).
Верховний Суд неодноразово вказував, що ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданий відповідно до Закону № 5076-VI, що подається до суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд», вважається належним чином оформленим та підтверджує повноваження адвоката на представництво інтересів особи в суді, якщо такий ордер підписаний (засвідчений) кваліфікованим електронним підписом (далі - КЕП) адвоката, який ідентифікує його особу, а відповідність ордера типовій формі, затвердженій Радою адвокатів України, та наявність у ньому всіх обов`язкових реквізитів може бути перевірена судом за допомогою загальнодоступних засобів, зокрема через офіційний веб-сайт Національної асоціації адвокатів України (постанови від 29 січня 2025 року у справі №300/7062/23, від 14 березня 2025 року у справі № 343/1061/24, від 20 червня 2025 року у справі №320/15150/24, від 28 липня 2025 року у справі № 320/1194/24 та інші).
Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (частина четверта статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).
Рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року № 36 «Про внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги та до рішення РАУ № 162 від 04 серпня 2017 року» пункти 2, 9, абзац перший пункту 10 та підпункти 12.10, 12.11, абзац перший підпункту 12.12. Положення № 41 викладено у новій редакції:
« 2. Ордер на надання правничої допомоги є письмовий документ (в паперовій або електронній формі), що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом № 5076-VI та іншими законами України. Електронна копія електронного ордера на надання правничої допомоги виготовляється в порядку встановленому для оригіналу ордеру на надання правничої допомоги в електронній формі (здійснюється візуальне подання електронного документа в електронній формі з накладенням електронного підпису), у т.ч. не потребує проставляння слів «Згідно з оригіналом»).».
« 9. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом (власноручно або електронним підписом) та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності)».
« 10. Ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката (власноручний або електронний) який надає правничу допомогу на підставі цього ордера, та підпис (власноручний або електронний) керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи (за її наявності)".
« 12.10. Підпис адвоката (власноручний або електронний) який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»)».
Водночас, пункт 12 Положення № 41 доповнено новим підпунктом 12.15 наступного змісту: « 12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі "Адвокат" міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер».
На час подання апеляційної скарги (31 січня 2025 року) та постановлення судом ухвали про її повернення скаржникові, Положення № 41 діяло в редакції зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року № 36.
Суд апеляційної інстанції установив, що апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року підписав та направив до суду апеляційної інстанції адвокат Зозуля Ю.М. До апеляційної скарги додано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1283128, який завантажено як додаток у вигляді файлу «pdf».
Як свідчать матеріали справи, звертаючись до суду, адвокат Зозуля Ю.М. засвідчив власним цифровим підписом апеляційну скаргу, серед додатків до якої, зокрема, був доданий ордер на надання правничої (правової) допомоги.
Таким чином, доданий до апеляційної скарги, скріпленої електронним цифровим підписом із застосуванням підсистеми «Електронний суд», ордер уважається підписаним та підтверджує повноваження адвоката Зозулі Ю.М., як представника ОСОБА_1 .
Аналогічний правовий підхід викладений у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2025 року у справі № 466/8363/24.
За подібних обставин Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2024 року у справі №483/346/24 підкреслив, що гарантування кожному права на судовий захист та заборона обмеження в такому праві, зокрема, в умовах інтенсивної діджиталізації суспільства, повномасштабної збройної агресії рф проти України та введення воєнного стану на всій території України, спонукають до сприяння в забезпеченні плюралізму способів взаємодії між судами та учасниками судового процесу, способів підписання ордеру, а не їх обмеження судами.
Аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20 серпня 2025 року у справі №300/7035/23, від 22 травня 2025 року у справі № 394/45/25, від 15 жовтня 2025 року у справі №160/17594/24.
З уваги на вказане колегія суддів дійшла висновку, що неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень підпункту 12.15 пункту 12 Положення № 41 та порушення частин четвертої і сьомої статті 59 КАС України призвело до безпідставного повернення апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України.
Суд відхиляє аргументи Державна служба України з безпеки на транспорті з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27 травня 2024 року у справі №260/7314/23, оскільки у цій постанові застосовано приписи Положення №41 в редакції до внесення змін в це Положення рішенням Ради адвокатів України від 08 червня 2024 року № 36.
Отже, на момент вирішення апеляційним судом питання про повернення апеляційної скарги, наявні матеріали справи надавали суду можливість ідентифікувати особу, яка підписала апеляційну скаргу та перевірити її повноваження на представництво інтересів ОСОБА_1 .
За таких обставин, ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги не відповідає нормам матеріального права, постановлена з порушенням норм процесуального права та без урахування правових висновків Верховного Суду в подібних правовідносинах, а тому підлягає скасуванню.
Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Оскільки судом апеляційної інстанції постановлено ухвалу, яка не відповідає закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі, касаційну скаргу представника позивачки Зозулі Ю.М. необхідно задовольнити.
V. СУДОВІ ВИТРАТИ
З огляду на результат касаційного розгляду справи судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Зозулі Юрія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №380/13481/24 скасувати.
Справу № 380/13481/24 направити для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	В.М. Соколов А.Г. Загороднюк   Л.О. Єресько