ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1367/26 Справа № 215/3407/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дудіков А.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді БондарЯ.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,
сторони:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Ішуранс Груп»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтеерсах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року, ухваленого суддею Науменко Я.О. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області (дата складення повного судового рішення 15.09.2025 року),

ВСТАНОВИВ

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Ішуранс Груп» про захист прав споживача та стягнення страхових виплат за настання страхової події. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між нею та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 24.07.2022 року було укладено Електронний Поліс добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду» №DNHENBR-226W0Q4, відповідно до якого застрахованим майном є квартира, яка належить позивачці на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
В ніч з 14.02.2024 року на 15.02.2024 року сталася страхова подія - залиття належної позивачці квартири. Аналогічна страхова подія сталася повторно 20.03.2024 року. Позивачка відповідно до умов, вказаних у полісі, 15.02.2024 року о 09 годині 50 хвилин повідомила про дану страхову подію за телефоном «3700», що підтверджується фотокопією телефонних дзвінків. Також вона і 20.03.2024 року аналогічним способом повідомила про настання аналогічної страхової події 20.03.2024 року. 
Посадовими особами керуючої компанії ТОВ «УЮТ-2011» були складено Акти про залиття квартири 05.03.2024 року та від 28.03.2024 року. 
06.04.2024 року позивачка звернулась із претензією до Голови правління ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», на яку отримала відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування в зв`язку з порушенням нею п.4.1.4 Полісу про обов`язок надати протягом 2 (двох) робочих днів із дати повідомлення Страховика по телефону письмове повідомлення про подію. Вважаючи таку відмову протиправною, оскільки поліс не містить такої вимоги, а позивачка виконала належним чином обов`язок із повідомлення страховика, просить стягнути з останнього 10 000,00 грн. страхової суми, що зазначена в полісі в частині страхування нерухомого майна.
Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтерсах якої діє представник ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанціії та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Ішуранс Груп» про захист прав споживача та стягнення страхових виплат за настання страхової події.  
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції проігнорований той факт, що після настання страових випадків в ніч з 14.02.2024 року на 15.02.2024 року та 20 березня 2024 року вона повідомила про страхову подію за телефоном «3700» відповідно до вимог Електронного полісу добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду» №DNHENBR-226W0Q4 від 24.07.2022 року, що підтверджується фотокопією телефонних дзвінків від 15.02.2024 року та від 20.03.2024 року. Посадовими особами керуючої компанії ТОВ «УЮТ-2011» було складено Акти про залиття від 05.03.2024 року та від 28.03.2024 року. 06.04.2024 року вона звернулася з претензією до Голови правління ПрАТ «Українська Страхова Компанія «КняжаВієнна Іншуранс Груп» Грицути Д.О., у задоволенні якої їй було протиправно відмовлено у зв`язку з тим, що п. 4.1.4 Полісу добровільного страхуваня майна та відповідальності фізичних рсіб «Нерухомість без огляду» №DNHENBR-226W0Q4від 24.07.2022 року вона зобов`язана протягом двох робочих днів з дати повідомлення Страховика по телефону надати письмове повідомлення про подію. Однак у Полісі добровільного страхуваня майна та відповідальності фізичних рсіб «Нерухомість без огляду» №DNHENBR-226W0Q4від 24.07.2022 року відсутня вимога до позивача про надання письмового повідомлення про подію. 
Також посилається, що у рішенні суду першої інстанції вказано, що 24.07.2022 року позивачка, начебто уклала з Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» договір добровільного страхування майна та відповідальності фізичних рсіб «Нерухомість без огляду» №DNHENBR-226W0Q4від 24.07.2022 року, підписавши електронний поліс за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого на номер телефону. Це не віповідає дійсності, оскільки у позивачки ніколи не було власного електронного цифрового підпису. Вказане судом першої інстанції також було проігноровано. 
У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» посилаючись на безпідставність апеляційної скарги, її необгрунтованість, просить рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог за наявними у справі матеріалами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 21.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шадріною Л.Г. та витягом із Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2013 (а.с.7, 9).
24.07.2022 року ОСОБА_1 уклала з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншурас Груп» договір добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду» №DNHENBR-226W0Q4, підписавши електронний поліс за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого на номер ( НОМЕР_1 ) (а.с.10).
Згідно з актами про залиття від 05.03.2024 та від 28.03.2024, що складені комісією у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , представниками ТОВ «УЮТ-2011», 14.02.2024 та 20.03.2024 у будинку АДРЕСА_1 трапилась аварійна ситуація в системі центрального опалення. При візуальному обстеженні встановлено, що в кімнаті на стелі є сліди залиття. Ймовірно причиною залиття може бути гідравлічний удар труби центрального опалення або механічне пошкодження труби центрального опалення (а.с.11, 12).
Позивачка на виконання вимог, зазначених у електронному полісі №DNHENBR-226W0Q4 від 24.07.2022 року, повідомила відповідача про настання страхового випадку на номер 3700, про що додала роздруківку з телефону про здійснені виклики за 15 лютого та за 20 березня (а.с.13,14).
06.04.2024 року позивачка звернулася з претензією до відповідача з вимогою про добровільну сплату страхових виплат за настання страхової події (а.с.15).
Позивач до позовної заяви додала фото пошкоджень квартири внаслідок її залиття та труби (а.с.16-18).
Відповідач у відповіді на претензію зазначив, що позивачем 13 березня 2024 року було надано письмову заяву про подію, в якій повідомлено про залиття її квартири 14 лютого 2024 року, а також аналогічну письмову заяву позивачем з відповідними матеріалами подано відповідачу 05 квітня 2024 року про подію, яка трапилась 20 березня 2024 року. Посилаючись на порушення порядку повідомлення відповідача про настання страхового випадку, останній відмовив позивачу у здійсненні страхового відшкодування (а.с.20).
Вважаючи відмову неправомірною, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою її позовні вимоги не доведені, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як виконання позивачкою належним чином обов`язку повідомлення відповідача про настання страхового випадку, так і надання нею останьому переліку пошкодженого майна внаслідок залиття квартири з зазначенням його вартості. Заявлена до стягнення з відповідача страхова виплата у розмірі 10 000 гривень не підтверджена документально, і відповідно до Полісу є лише страховою сумою в частині страхування нерухомого майна. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Факт укладення Договору страхування підтверджується Електронним полісом добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду» №DNHENBR-226W0Q4 від 24.07.2022, який є невід`ємною частиною Договору страхування.
З преамбули електронного полісу №DNHENBR-226W0Q4 від 24.07.2022 року слідує, що він є індивідуальною частиною електронного Договору добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду», що підтверджує укладення Договору в порядку, передбаченою Пропозицією щодо укладення електронного Договору добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду», що є публічною частиною Договору (далі по тексту - Пропозиція), чинною на дату її акцептування та розміщеною у вигляді електронного документу на сайті Страховика www.kniazha.com. Невід`ємними частинами Договору є цей Поліс, Пропозиція та Умови добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду» до Договору, викладені у Додатку №1 до Пропозиції (далі по тексту - Умови). Дані Поліса формуються на підставі Пропозиції Страховика та електронної заяви Страхувальника, заповненої в ІТС Страховика або Страхового агенту.
Оскільки цей договір укладено на сайті Страховика та позивач підписала Електронний поліс одноразовим ідентифікатором, відправленим на номер ( НОМЕР_1 ), тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.
Також в кінці вказаного Електронного полісу зазначено, що, підписавши даний поліс страхування Страхувальник/Застрахована особа підтверджує та визнає що: до укладання цього Договору на виконання вимог Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Страхови/Страховий агент надав, а Страхувальник отримав та ознайомився із Публічною частиною Договору страхування, Правилами страхування та з усією неохідною інформацією в обсязі та в порядку, що пердбачені Законом; зазначена інформація є доступною на веб-сторінці Страховика https//kniazha.ua, є повною та достатньою для правильного розуміння суті фінансовою послуги, що надається Страховиком; вся зазначена інформація та всі умови цього Договору страхування та Правил страхування йому зрозумілі; зазначена інформація до Договір не містять двозначних формулювань та/або незрозумілих Страхувальнику визначень; укладання цього договору не нав`язане йому іншою особою (в тому числі Вигодонабувачем); цей договір не укладається Страхуальником під впливом помилки, тіжких обставин, насильства; Страхувальник має необхідний обсяг правздатності та дієздатності для укладання Договору. 
Отже, підписавши даний електронний поліс позивач підтвердила, що ознайомлена з Умовами добровільного страхування майна та відповідальністю фізичних осіб «Нерухомість без огляду» до даного Договору страхування, та що їй відомо що зазначена інформація є доступною на веб-сторінці Страховика. 
Крім того, в пункті 4.2 Полісу сторонами погоджено, що згідно з умовами Договору страхування і Правил страхування, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору, Умов і Правил.
Згідно з пунктом 6. Полісу страховим випадком за цим Договором визнається дія води на застраховане майно. 
Відповідно до пункту 8.1 Полісу загальна страхова сума складає 50000 грн.
Страхова сума в частині страхування нерухомого майна (конструкції з невід`ємними комунікаціями) - 10000 грн (пункт 8.1.1 Полісу).
Страхова сума в частині страхування внутрішнього оздоблення нерухомості - 20000 грн (пункт 8.1.2 Полісу).

За змістом ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.
Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він невизнаний судом недійсним.
Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6, 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який складається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16грудня 2020 року у справі №561/77/19.
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб - сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Закон України від 03.09.2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст.11Закону України №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч.8 ст.11Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншурас Груп»).
У Пропозиції №032-2022 щодо укладення електронного Договору добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду» (публічна частина) від 06.01.2022 у розділі 5 визначено порядок укладення Договору.
Так, відповідно до п.5.1 вказаної Пропозиції для укладення Договору потенційний Страхувальник (надалі - Клієнт) повинен ідентифікуватися на web-сторінці Повіреного (яким відповідно до п.2 Пропозиції є АТ КБ «Приватбанк») в мережі Інтернет за адресою https://www.pb.ua або в персональному кабінету за адресою: https://www.privat24.ua/, або в ІТС, що використовується Страховиком або його Повіреним для укладення договору страхування; заповнити електронну заяву, зазначивши відомості, необхідні для укладення Договору. Належним чином оформлена заява вважається заявою на страхування, поданою в електронній формі. Перед укладення Договору Клієнт обов`язково повинен ознайомитись з умовами Пропозиції, Правилами, інформацією про фінансову послугу та підтвердити подання згоди на обробку власних персональних даних. Здійснення всіх вищевказаних дій є заявою Страхувальника Страховику про намір укласти Договір.
Страховик на підставі отриманої через ІТС заяви Клієнта про намір укласти Договір формує проект електронного Полісу добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду» (надалі - Поліс), який є індивідуальною частиною електронного Договору, та направляє його Клієнту через ІТС (п.5.2 Пропозиції).
Безумовним прийняттям (акцептом) Клієнтом умов Пропозиції разом із додатками умов, викладених у проекті Полісу, вважається: а) сплата страхового платежу в передбачені договором строки і розміри на поточний рахунок Страховика. Датою оплати страхового платежу вважається дата надходження коштів на рахунок Страховика;
б) підписання Договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.5.3 Пропозиції).
Відповідно до п.8 Пропозиції факт укладення Договору підтверджується Полісом, який разом з Публічною частиною Договору направляється Страхувальнику у формі електронного документа на засіб електронного/мобільного зв`язку, наданого Страхувальником у заяві на страхування (а.с.43).
Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).
Отже, без здійснення позивачкою алгоритму вищевказаних дій подальше укладення Договору страхування на сайті є неможливим та електронний Поліс не був би підписаний сторонами як фінальний документ добровільного страхування нерухомого майна, про що вірно зауважено судом першої інстанції.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з доводами позивачки щодо неукладення нею електронного Договору добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду», оскільки ні до суду першої інстанції, на до апеляційного суду нею не надано відомостей на підтвердження доводів не ознайомлення нею з положеннями Пропозиції договору та Умовами добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду», що є Додатком №1 до Пропозиції №032-2022 щодо укладення електронного Договору добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду» (публічна частина) від 06.01.2022.
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Положення цієї статті кореспондується з частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування», згідно з якою договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
За змістом частини першої статті 990 ЦК України, частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.
Відповідно до статті 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплатиу разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.
Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.
Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.
Аналогічні положення щодо підстав для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування містяться у статті 26 Закону України «Про страхування».
Згідно ч. 6,8 ст. 102 Закону України «Про страхування» порядок визначення розміру страхової виплати визначається договором страхування або законодавством. 
Розмір страхової виплати не може перевищувати обсяг зобов`язань страховика, визначених договором страхування або відповідно до законодавства.
Умовами добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду», що є Додатком №1 до Пропозиції №032-2022 від 06.01.2022 щодо укладення електронного Договору добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду» визначено, що при настанні події, що має ознаки страхового випадку, Страхувальник зобов`язаний не пізніше 24 годин (не враховуючи вихідні та святкові дні) з моменту, як йому стало відомо про настання страхової події, яка може кваліфікуватися як страховий випадок, заявити про це Страховику за телефоном цілодобової гарячої лінії Страхового агента АТ КБ «Приватбанк» 3700. Протягом 2 (двох) робочих днів з дати повідомлення Страховика по телефону, надати письмове повідомлення про подію (п.4.1.3, п.4.1.4 Умов).
Для одержання страхового відшкодування Страхувальник повинен подати Страховику такі документи: заяву про виплату страхового відшкодування, у якій повинні бути зазначені обставини та причини настання страхового випадку, - не пізніше 48 годин (не враховуючи вихідні та святкові дні) з моменту настання події; копію паспорту та документу, що засвідчує реєстраційний номер облікової картки платника податків, особи одержувача страхового відшкодування/страхової виплати. Якісні фотографії пошкодженого майна (пункти 4.2.1-4.2.3 Умов).
Крім того, пунктами 4.2.8 та 4.2.9 зобов`язано Страхувальника подати Страховику перелік пошкодженого/знищеного майна із зазначенням його вартості, а також документ, що підтверджує розмір витрат на відновлення майна після страхового випадку (калькуляцію витрат на відновлення).
Розмір збитку/шкоди при пошкодженні майна визначається у розмірі витрат на його відновлення до стану, в якому майно знаходилось безпосередньо до настання страхового випадку на дату настання страхового випадку, які включають: витрати на матеріали та запчастини, необхідні для відновлення майна (з урахуванням зносу), витрати на оплату робіт із відновлення майна (п. 4.8.2 Умов).
Згідно з п.5.1.5 та п.5.1.7 Умов підставою для відмови Страховика у здійсненні виплати страхового відшкодування є: неповідомлення або несвоєчасне повідомлення Страхувальником про настання страхового випадку без поважних причин; неподання Страхувальником письмового повідомлення, здійсненого належним чином, про страховий випадок. Невиконання або неналежне виконання Страхувальником своїх обов`язків за Договором (а.с.43-47 зворот).
Звертаючись до суду з позовом у даній справі, ОСОБА_1 наполягала на тому, що вона виконала умови Електронного полісу добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду» №DNHENBR-226W0Q4від 24.07.2022 року повідомивши страховика за телефоном «3700» про настання страхового випадку. При цьому вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування протиправним з огляду на те, що у Полісі добровільного страхування майна та відповідальності фізичних осіб «Нерухомість без огляду» №DNHENBR-226W0Q4від 24.07.2022 року взагалі відсутня вимога до позивача про надання письмового повідомлення про подію. 
Натомість, з тексту наявної в матеріалах справи відповідді відповідача на претензію позивчаки від 15 травня 2024 року вбачається, що 13 березня 2024 року до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було подано письмову заяву про подію, згідно якої повідомлено про залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що трапилася 14 лютого 2024 року, та 05 квітня 2024 року до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було подано письмову заяву про подію та матеріали справи, згідно яких повідомлено що залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 трапилося 20.03.2024 року.
Крім того, в даній відповіді зазначено про недотримання позивачкою умов п. 4.2 Договору страхування. 
Умови та порядок виплати страхового відшкодування передбачені у п. 4 Умов страхування до Договору №DNHENBR-226W0Q4-2.
Згідно п. 4.8 Умов страхування до Договору розмір збитку/шкоди визначається: при пошкодженні майна - у розмірі витрат на його відновлення до стану, в якому майно знаходилося безпосередньо до настання страхового випадку на дату настання страхового випадку, які включають: витрати на матеріали та запчастини, необхідні для відновлення майна (з урахуванням зносу), витрати на оплату робіт з відновлення майна.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частин першої, третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин, оскільки позивачкою не надано доказів виконання належним чином обов`язку повідомлення відповідача про настання страхового випадку, доказів розміру заподіяного збитку внаслідок залиття її квартири, а вимога про стягнення страхової виплати в сумі 10 000 гривень не підтверджена документально, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367,368,374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 06 січня 2026 року.

Головуючий: 

Судді: