Справа № 727/16308/25 
Провадження № 3/727/113/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г. розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №545132 від 19.12.2025 року ОСОБА_1 17.12.2025 року о 10.58 год. керувала транспортним засобом марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Щербанюка, 79 м. Чернівці, під час зустрічного роз`їзду не дотрималась безпечного бокового інтервалу внаслідок чого вчинила наїзд на транспортний засіб марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , після чого самовільно залишила місце ДТП, до якої була причетна, чим порушила п.2.10.а) Правил дорожнього руху.
В суді ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що після ДТП запитала у потерпілої, що робити в даній ситуації, на що остання відповіла, що нічого страшного не сталось і після цього вона поїхала по своїх справах та умислу на самовільне залишення місця ДТП не мала.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.
Суб`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення визначається ставленням особи до наслідків і характеризується наявністю умисної форми вини, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел, спрямований на залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої водій причетний. 
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
Вважаю, що ОСОБА_1 не мала на меті приховати факт дорожньо-транспортної пригоди та у неї був відсутній умисел, спрямований на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якого вона була причетна.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст.62 Конституції України).
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №545132 від 19.12.2025 року та інші матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 122-4, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

Провадження в справі про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: