ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року Чернігів Справа № 620/12477/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі судді Дубіної М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

13.11.2025 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом (зареєстрований у суді 18.11.2025), у якому просить:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови йому у виключенню з військового обліку військовозобов`язаних на підставі довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.05.2022 № 876;
визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , виражене у формі повідомлення від 27.09.2025 № 7/560, прийняте керуючись пунктом 22.6 глави 22 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі – Положення № 402) про необхідність оформлення свідоцтва про хворобу затвердженого штатною ВЛК регіону адміністративної зони відповідальності (регіональною ВЛК);
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити його з військового обліку військовозобов`язаних на підставі довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.05.2022 № 876 та внесення відомостей про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних до електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв +» та Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних «Оберіг». 
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, незважаючи на те, що він за станом здоров`я являється непридатним до військової служби, 13.05.2022 був виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі довідки ВЛК від 13.05.2022 № 876, є ветераном війни - особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, був поновлений та перебуває у відповідача на обліку військовозобов`язаних; посилання відповідача на пункт 22.6 глави 22 Положення № 402 є необґрунтованим, оскільки свідоцтво про хворобу складається в мирний час, натомість відповідно до абзацу 3 пункту 22.7 глави 22 Положення № 402 у всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК Під час дії особливого періоду довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється. 
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 20.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 у відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, просить суд відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що за правилами пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-XII) та пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 довідка ВЛК про ступінь придатності (включаючи статус непридатного) дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду; постанова ВЛК про непридатність має оформлюватися свідоцтвом про хворобу, що потребує подальшого затвердження ВЛК ТЦК та СП вищого рівня, а не просто довідкою ВЛК міського ТЦК.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , проходив військову службу у лавах Збройних Сил України. Відповідно до свідоцтва про хворобу від 16.06.2021 № 1536 позивач був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час у зв`язку з захворюваннями пов`язаними з захистом Батьківщини.
Згідно із витягом із наказу командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-XII майора ОСОБА_1 , заступника начальника відділення обробки інформації - начальника напрямку військової частини НОМЕР_1 звільнено з військової служби у запас за «б» (за станом здоров`я).
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (далі – МСЕК) серії 12 ААБ № 794810 позивачу довічно з 04.10.2021 встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини .
26.10.2021 позивачу було надано статус ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни та видано відповідне посвідчення серії НОМЕР_2 .
13.05.2022 позивач пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 13.05.2022 № 876 та картки дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного від 13.05.2022 № 876 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до пункту 14 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 27.07.2021 № 3/139-2021 на підставі довідки ВЛК від 13.05.2022 № 876 позивач 13.05.2022 був виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Подальшому, 06.07.2025 у електронному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів - «Резерв +» (далі - «Резерв +») з`явились відомості про те, що позивача розшукує ТЦК. Крім того, у «Резерві +» міститься інформація про те, що позивач є військовозобов`язаним.
Також, 06.07.2025 у «Резерві +» з`явились відомості про те, що ТЦК та СП 06.07.2025 звернувся до Нацполіції, щоб доставити позивача для складання протоколу.
При цьому, в «Резерві +» містяться відомості про те, що у позивача наявна ІІ трупа інвалідності внаслідок війни та наявність у нього відстрочки відповідно до пункту 2 частини першої статті 23 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до завершення мобілізації (витяг з «Резерву +» додається).
ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 27.09.2025 № 7/560 повідомив позивача про те, що для виключення його з військового обліку йому необхідно оформити свідоцтво про хворобу, яке відповідно до пункту 22.6 Положення № 402 підлягає розгляду та затвердженню штатною ВЛК регіону адміністративної зони відповідальності (регіональною ВЛК), тобто пройти ВЛК регіону; відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2025 № 163 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 і від 16 серпня 2024 р. № 932» було внесено зміни про заборону направляти на ВЛК осіб з інвалідністю дня проходження медичного обліку, незалежно від їхнього статусу придатності.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 15.07.2025 строк дії режиму воєнного стану продовжувався та наразі триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон № 2232-XII.
Відповідно до частин першої, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави є військовозобов`язаними (частина дев`ята статті 1 Закону №2232-XII).
Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-ХІІ).
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок організації ведення військового обліку військовозобов`язаних, призовників та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Головною вимогою до системи військового обліку є постійне забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників і військовозобов`язаних (пункт 6 Порядку №1487).
Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (пункт 20 Порядку №1487).
Пунктом 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) установлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені статтею 9 Закону №1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, зокрема, щодо керівництва військовим обліком військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, здійснення контролю за його станом покладено на відповідні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки згідно із Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 23.02.2022 №154.
Враховуючи наведене, відповідач у цій справі є органом військового управлінням, який веде Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затверджено Положення № 402. 
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Згідно з пунктом 1.1 глави 2 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК, крім іншого, з метою визначення придатності до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Згідно з пунктом 22.5, підпунктом «б» пункту 22.6 глави 22 розділу ІІ Положення №402 свідоцтво про хворобу у воєнний час складається: на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
Свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню: у воєнний час на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).
З наведеного слідує, що підставою для виключення офіцерів запасу з військового обліку як непридатних до військової служби у воєнний час є саме рішення (постанова) ВЛК, оформлене свідоцтвом про хворобу, яке підлягає затвердженню ВЛК регіону.
У справі, яка розглядається, судом встановлено, що позивача було звільнено з з військової служби у запас (за станом здоров`я); відповідно до свідоцтва про хворобу від 16.06.2021 № 1536 позивач був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час у зв`язку з захворюваннями пов`язаними з захистом Батьківщини.
Подальшому, 13.05.2022 позивач пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_4 ; відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 13.05.2022 № 876 та картки дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного від 13.05.2022 № 876 на підставі статті 39А графи ІІ Розкладу хвороб визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку; відповідно до пункту 14 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 27.07.2021 № 3/139-2021 на підставі довідки ВЛК від 13.05.2022 № 876 позивач 13.05.2022 був виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За графою ІІ Розкладу хвороб до категорії осіб, що проходять медичний огляд включаються громадяни, особи офіцерського складу, які приймаються, призиваються та проходять військову службу на посадах офіцерського складу.
Слід зазначити, що на час проходження позивачем ВЛК у 2022 році глава 22 Положення №402 стосовно оформлення постанов ВЛК регулювала це питання таким чином:
22.4. Свідоцтво про хворобу в мирний час складається:
на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час; обмежено придатними до військової служби;
на військовослужбовців плаваючого складу ВМС Збройних Сил України, визнаних непридатними до служби на підводних човнах або у плавскладі; операторами УПР; водолазами; водолазами-глибоководниками; акванавтами;
на військовослужбовців, визнаних непридатними до служби у спецспорудах; до роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; до служби за військовою спеціальністю; до участі у ММО;
на військовослужбовців, визнаних непридатними до служби в високомобільних десантних військах, морській піхоті, за кордоном;
на курсантів ВВНЗ, визнаних непридатними до подальшого навчання; на курсантів 2-5 курсів військових інститутів ВМС Збройних Сил України, визнаних непридатними до служби у плавскладі; непридатними до служби на підводних човнах, придатними до служби на надводних кораблях;
на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку і в разі, коли медичний огляд їх проведений відповідно до пункту 3.13 розділу II Положення;
на офіцерів запасу, визнаних обмежено придатними до військової служби; непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час або непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку (за наявності наказу Міністра оборони України про прийняття їх на військову службу, але ще не відправлених до військових частин);
на військовозобов`язаних, резервістів, призваних на збори і визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час; обмежено придатними до військової служби та непридатними для подальшого проходження зборів;
на учнів військових ліцеїв, визнаних непридатними до подальшого навчання;
на членів сімей військовослужбовців, у яких виявлені медичні показання до тривалого спеціалізованого лікування (медичного спостереження), до навчання (виховання) у спеціалізованих навчальних закладах або медичні протипоказання до транспортування.
У всіх інших випадках у мирний час постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК.
22.5. Свідоцтво про хворобу у воєнний час складається:
на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;
на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
22.6. Свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню:
а) у мирний час:
на генералів (адміралів), військовослужбовців запасу та у відставці, які оглянуті згідно з пунктом 3.13 розділу II Положення; на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ; на військовослужбовців та членів їх сімей, за наявності медичних протипоказань до направлення за кордон - ЦВЛК;
на всіх військовослужбовців, членів їх сімей, курсантів, учнів військових ліцеїв - ВЛК регіону;
б) у воєнний час:
на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).
у звільненні від службових обов`язків або у відпустці за станом здоров`я повинна бути реалізована негайно.
Скаржник, обґрунтовуючи протиправність дій відповідача вважає, що довідка ВЛК є підставою для виключення його з військового обліку військовозобов`язаних та для внесення змін до Реєстру в частині виключення його з військового обліку, а неналежне виконання посадовими особами відповідача певних етапів процедури такого виключення суперечить принципу правової визначеності.
Разом з тим, виходячи з вимог пунктів 22.4-22.6 глави 22 розділу ІІ Положення №402 (як на час проходження позивачем ВЛК, так і на даний час) підставою для виключення з військового обліку за станом здоров`я офіцерів запасу є оформлення свідоцтв про хворобу з наступним їх направленням на затвердження до ВЛК регіону для встановлення остаточного рішення.
Таким чином, що оскільки позивач як офіцер запасу не отримав свідоцтва про хворобу, затвердженого ВЛК регіону, що є підставою для виключення з військового обліку, то відповідач, розглянувши його заяву, правомірно відмовив у її задоволенні з посиланням на те, що заявнику для виключення з військового обліку потрібно повторно пройти військово-лікарську комісію для оформлення свідоцтва про хворобу з наступним його направленням на затвердження до Регіональної ВЛК для встановлення остаточного рішення.
Отже, наявність у позивача довідки ВЛК не спростовує вказаних висновків суду, оскільки така довідка за приписами чинного законодавства не є належною підставою для виключення з військового обліку офіцера запасу у воєнний час та не створюють юридичних наслідків, зокрема, в частині наявності підстав для актуалізації даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Позивачем жодним чином не спростовано вищевказаних висновків суду, не зазначено конкретних правових норм, на підставі яких відповідач повинен вчинити дії щодо виключення його з військового обліку військовозобов`язаних та внесення даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Враховуючи наведене, суд проходить до висновку про правомірність вимоги відповідача щодо необхідності позивачу оформити свідоцтво про хворобу та відповідно про відсутність у відповідача правових підстав для виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних на підставі довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.05.2022 № 876 та внесення відомостей про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних до електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв +» та Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних «Оберіг».
Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тож, беручи до уваги встановлені у справі обставини та норми, якими врегульовані спірні правовідносини, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 72-74, 77, 139, 241-246, 250-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя Марія ДУБІНА