ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2026 року	справа № 380/22819/25	
м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчнити дії.
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
- визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.07.2025 № 27284/7 про відмову у поновленні виплати пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОК ПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , з дати первісного звернення, тобто з 18.04.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є внутрішньо переміщеною особою з АР Крим. Вважає, що відповідач протиправно відмовив у поновленні виплати пенсії, посилаючись на відсутність паперової пенсійної справи та неможливість здійснення запиту до органів пенсійного забезпечення рф у зв`язку з військовою агресією. Позивач зазначає, що за чинним законодавством України (п. 14-4 розд. XV Закону № 1058-IV) відсутність обміну інформацією з рф не є підставою для відмови, а поновлення виплати має здійснюватися на підставі заяви та даних реєстрів. Просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою від 21 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позову заперечує повністю. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що поновлення виплати пенсії особам, які проживали в АР Крим, здійснюється виключно після надходження пенсійної справи з документами про припинення виплат від органів рф. Оскільки такий запит наразі неможливий, ПФУ вважає свої дії правомірними. Просить суд відмовити в задоволенні позову.
Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та 
встановив:
ОСОБА_1 09.09.2004 призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України № 2262-XII, згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 29.10.2004.
Станом на 2014 рік він перебував на обліку та отримував виплати за місцем проживання в АР Крим. У зв`язку з окупацією півострова російською федерацією у 2014 році виплату пенсії припинено.
У 2019 році позивач виїхав з тимчасово окупованої території, має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.10.2025 № 1306-5003858689.
Позивач 18.04.2024 звернувся з заявою до ГУ УПФ у Львівській області щодо поновлення виплати пенсії. Проте листом від 01.05.2024 відповідач повідомив позивача, що у період дії правового режиму воєнного стану в органів Пенсійного фонду України відсутні повноваження щодо отримання документів, необхідних для виплати пенсії особам, які отримували пенсійні виплати на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя. Зазначене поновлення виплати пенсії буде вирішено після внесення законодавства.
Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо неприйняття рішення про поновлення пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , від 18.04.2024 та прийняти відповідне рішення.
21.11.2024 Львівським окружним адміністративним судом у справі № 380/14482/24 винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.04.2024 року та прийняти рішення по суті заяви. Зазначене рішення залишено в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025. 
Листом від 30.07.2025, вих. № 1300-5310-8/99484 ГУ УПФ у Львівській області повідомило позивачу про прийняте 25.07.2025 рішення № 27284/7 про відмову у поновленні виплати пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості здійснити до органів пенсійного фонду РФ запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення РФ.
Позивач вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії, звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 статті 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1, 3 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Європейська соціальна хартія визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. Так, ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, базується на Конституції України і складається із Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ), Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Приписами статті 58-1 Закону № 2262-ХІІ унормовано, що припинення та поновлення виплати пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей проводиться в порядку, встановленому цим Законом та ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном; 3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку; 3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.
Цей висновок релевантний правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.02.2019 у справі № 243/5451/17.
Оскаржуване рішення не містить покликань на наявність підстав, визначених ч. 1 ст. 49 Закону №1058-IV щодо позивача, та суду не надано доказів існування таких підстав.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону (частина 2 ст. 49 Закону № 1058-IV).
Позивач стверджує, що йому було припинено виплату пенсійних виплат органами Пенсійного фонду України через окупацію російською федерацією Автономної Республіки Крим.
Розглянувши заяву позивача щодо поновлення виплати пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відмовило позивачу у поновленні виплати пенсії.
Відмовляючи позивачу у поновленні пенсії, відповідач покликається на те, що органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості здійснити до органів пенсійного фонду РФ запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення РФ. Зазначено, що ОСОБА_1 не дотримано встановленого порядку звернення за поновленням пенсії згідно з Законом №2262 та Порядком №3-1 щодо представлення необхідного пакету документів.
Оцінюючи такі підстави для відмови в поновленні пенсії, суд виходить з такого.
15.04.2014 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII (далі - Закон №1207-VII), яким визначено статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії російської федерації, встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1207-VII сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнано тимчасово окупованою територією.
Відповідно до частин 1, 2 статті 7 цього Закону для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення … здійснюється відповідно до законодавства України. Виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 234 (далі Порядок №234). У пункті 1 зазначено, що цей Порядок визначає механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації (далі - особи).
Пунктом 4 Порядку №234 визначено, що територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів російської федерації; виплата пенсії після надходження-пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.
Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).
Пунктом 1.5 розділу І Порядку №22-1 розгляд заяв, передбачених пунктом 1.1 цього розділу, поданих громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, здійснюється з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №234. Внутрішньо переміщені особи (крім осіб, зазначених в абзаці двадцять четвертому пункту 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509) подають заяви з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».
Абзацом 4 пп. 3 п. 2.8 Розділу ІІ Порядку 22-1 громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення російської федерації.
Покликаючись на вищенаведені положення Порядку № 22-1 відповідач вказує про неможливість отримання документів, необхідних для поновлення виплати пенсії особам, які отримували виплати пенсійні виплати на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя.
Втім, таку позицію відповідача суд відхиляє з огляду на те, що наведені положення, зокрема щодо розгляду заяв з урахуванням Порядку № 234, подання заяви в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта, здійснення запиту щодо пенсійної справи, поширюються виключно на осіб, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. Натомість з матеріалів справи встановлено, що згідно з наданою довідкою позивач зареєстрував своє постійне проживання на території Львівської області.
Суд наголошує, що посилання відповідача на відсутність пенсійної справи позивача та наявних у ній документів не може бути підставою для не поновлення його пенсії.
Верховний Суд сформував висновок щодо застосування норм права, згідно з яким відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення (постанови від 10.12.2020 у справі № 200/3663/16-а, від 22.09.2021 у справі № 308/3864/17 тощо).
Також не може слугувати підставою для відмови у поновленні пенсії не внесення відповідних змін до законодавства України.
Таким чином, призначення (поновлення виплати) пенсій особам, які проживали на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, залишили її та зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.01.2024 у справі №320/424/23.
Доказів того, що позивач отримав громадянство російської федерації та одержував пенсію в органах пенсійного забезпечення російської федерації, суду не надано.
З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач як громадянин України, має право на отримання пенсії, призначеної йому відповідно до законодавства України, за місцем реєстрації фактичного проживання.
Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відмова у поновленні пенсії з наведених відповідачем підстав порушує право на соціальний захист, не відповідає приписам чинного законодавства та принципу верховенства права, у зв`язку з чим рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.07.2025 № 27284/7 про відмову в поновленні пенсії, є протиправним та підлягає скасуванню.
Як наслідок, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити нарахування і виплату пенсії за вислугу років.
Визначаючись з приводу того, з якого часу позивачу слід поновити виплату пенсії, суд зазначає наступне.
За змістом пп. 3 п. 5 Розділу IV порядку 3-1 поновлення пенсії здійснюється з дня подання заяви з усіма необхідними документами. Пунктом 11 Розділу I передбачено, що днем звернення за поновленням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів)).
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. З прохальної частини позовної заяви слідує, що позивач просить поновити пенсію з 18.04.2024.
Тому суд вважає за необхідне поновити виплату пенсії з 18.04.2024.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи зазначене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд – 
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.07.2025 № 27284/7.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 18.04.2024 виплату пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 05.02.2026.

Суддя	Коморний Олександр Ігорович