КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/5165/2025 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Київ
Справа № 357/9715/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І., 
суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М., 
за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2024 року, постановлену у складі судді Кошель Б.І., 
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,

встановив:

Із серпня 2023 року в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним.
Позовна заява ОСОБА_3 обґрунтована тим, що 16 лютого 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір позики. Відповідно до умов договору позики позикодавець передав, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, позичальник взяв на себе зобов`язання повернути позику до 16 лютого 2022 року. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_4 . Відповідач є власником частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ЗАХИСТ-Україна», яку відповідач успадкувала після смерті ОСОБА_4 .
Просив у рахунок погашення заборгованості за договором позики грошових коштів від 16 лютого 2021 року, який був укладений між ОСОБА_3 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у розмірі 50 000 доларів США звернути стягнення на частку в статутному капіталі ТОВ «ЕКО-ЗАХИСТ-Україна» в розмірі 25% статутного капіталу Товариства, яка належить ОСОБА_1 , шляхом його продажу на публічних торгах.
У зустрічному позові ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір позики грошових коштів у розмірі 50 000 доларів США від 16.02.2021 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки договір містить підроблений підпис від імені ОСОБА_4 .
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 26 березня 2024 року призначено судову комплексну технічну експертизу договору позики грошових коштів від 16.02.2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС. 
На розгляд експертів щодо проведення почеркознавчої експертизи поставлено наступне питання: Чи виконано підпис у Договорі позики грошових коштів від 16.02.2021 в графі «Позикодавець від імені ОСОБА_4 » громадянином ОСОБА_4 чи іншою особою?
На розгляд експертів щодо проведення технічної експертизи поставлено наступне питання: Чи відповідає час нанесення підпису в графі «Позикодавець від імені ОСОБА_4 », даті вказаній в договорі позики грошових коштів від 16.02.2021?
Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 27.06.2024 року, підпис у договорі позики грошових коштів від 16.02.2021 року в графі «позичальник від імені ОСОБА_4 » виконаний не громадянином ОСОБА_4 , а іншою особою з наслідуванням підпису фігуранта.

У жовтні 2024 року надійшло клопотання представника позивача за первісним позовом - адвоката Телющенка П.П., в якому він просив призначити повторну експертизу у справі № 357/9715/23, на розгляд якої поставити наступне питання:
- чи виконано підпис у договорі позики грошових коштів від 16.02.2021 у графі «позичальник від імені ОСОБА_4 » громадянином ОСОБА_4 чи іншою особою?
В обґрунтування клопотання зазначив, що при вивченні дослідницької частини висновку експерта № КСЕ-19/111-24/26884 від 27.06.2024 року було встановлено помилки при дослідженні підпису ОСОБА_4 .
На сторінці 7 висновку експерта вказано наступне: «При порівнянні досліджуваного підпису в графі «Позичальник від імені ОСОБА_4 » у договорі позики грошових коштів від 16.02.2021 року зі зразками підпису ОСОБА_4 було встановлено ряд розбіжностей за деякими загальними ознаками (ступінь виробленості, координація рухів, темп, форма рухів, напрям рухів, розміщення відносно бланкового рядку та за наступними окремими ознаками (зображення 11-16):
1. Форма рухів при виконанні другого елемента літери «Б» у досліджуваному підпису дугова, у зразках - прямолінійна (позначка)».
Позначка 1 на зображенні 11 (на сторінці 9 висновку експерта) вказує на один елемент підпису, який досліджується, а на зображенні 12 - позначка вказує на зовсім інший елемент підпису, при цьому робиться висновок про розбіжність вказаних елементів. Тобто експерт дійшов висновку про розбіжність, порівнюючи зовсім інші елементи підпису.
2. Форма рухів при виконанні середньої частини додаткового штриха у досліджуваному підписі - дугова, у зразках - наближена до кутастої (позначка 3).
Позначка 3 на зображенні 11 (на сторінці 9 висновку експерта) вказує на елементи підпису ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 , тобто позначкою 3 позначено елементи, які не належать підпису ОСОБА_4 , а належать підпису ОСОБА_3 . Тобто експерт, дійшовши висновку про розбіжність, фактично проаналізував підпис не ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 , тобто підпис ОСОБА_4 не був об`єктом дослідження.
8. Напрямок рухів при виконанні заключної частини додаткового штриха у досліджуваному підписі - зліва направо, у зразках - зверху вниз (позначка 8).
Позначка 8 на зображенні 11 (на сторінці 9 висновку експерта) вказує на елементи підпису ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 , тобто позначкою 9 позначено елементи, які не належать підпису ОСОБА_4 , а належать підпису ОСОБА_3 . Тобто експерт дійшов висновку про розбіжність, фактично проаналізувавши підпис не ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 , тобто підпис ОСОБА_4 не був об`єктом дослідження.
12. Розміщення рухів при виконанні додаткового штриха відносно першого безлітерного елемента у досліджуваному підписі - справа, у зразках - зліва.
Позначка 12 на зображенні 11 (на сторінці 9 висновку експерта) вказує на елементи підпису ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 , тобто позначкою 12 позначено елементи, які не належать підпису ОСОБА_4 , а належать підпису ОСОБА_3 . Тобто експерт, дійшовши висновку про розбіжність, фактично проаналізував підпис не ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 , тобто підпис ОСОБА_4 не був об`єктом дослідження.
Позивачем також було замовлено експертне почеркознавче дослідження, для проведення якого експерту було надано копії зразків підписів тих документів, які направлялися експерту для проведення експертизи.
Згідно з висновком експертного почеркознавчого дослідження від 10.09.2024 року, який складено спеціалістом ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» фахівцем у галузі: «Дослідження почерку та підписів» ОСОБА_5 , підпис від імені ОСОБА_4 , зображення якого міститься у наданій на експертизу електрофотокопії договору позики грошових коштів від 16.02.2021, розміщений у графі «Позичальник», виконаний самим ОСОБА_4 . Висновок експерта № КСЕ-19/111-24/26884 від 27.06.2024 року має помилки, які викликають сумніви в його правильності.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2024 року клопотання про призначення повторної експертизи - задоволено.
Призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення якої поставлено наступне питання:
- Чи виконано підпис у договорі позики грошових коштів від 16.02.2021 в графі «Позичальник від імені ОСОБА_4 » громадянином ОСОБА_4 чи іншою особою?

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник відповідача ОСОБА_1 - Грибенников С.О. звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання.
Вважає, що суд помилково призначив повторну експертизу, посилаючись на постанову Верховного Суду, яка вказує, що повторна експертиза призначається лише за наявності суттєвих сумнівів у правильності первинної, а не через незначні описки. Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 22-ц/354/11 суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився. Якщо такі помилки наявні у висновку експерта або в наданих суду документах, вони судом не виправляються. Арифметичні помилки у висновку експерта усуваються шляхом допиту експерта та уточнення ним свого висновку або враховуються судом під час оцінки цього доказу.
З зазначеного вбачається, що висновок експерта № КСЕ-19/111-24-26884 від 27.06.2024 року має описку, яку можливо виправити за допомогою уточнення експерта, це не є ні додатковою, ні повторною експертизою.
Також, суд першої інстанції задовольнив клопотання про проведення експертизи у Одеському НДІСЕ МУЮ, не розглянувши питання про проведення експертизи в інших науково-дослідних інститутах, що може свідчити про порушення норм процесуального закону та упередженості судді.
Крім того, вказує, що суд в оскаржуваній ухвалі вказав неправдиву інформацію, а саме, що «представник відповідача за первісним позовом - адвокат Грибенников С.О. просив відмовити у задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи, оскільки призначення повторної експертизи призведе до затягування строків розгляду справи». Однак під час судового засідання представник відповідача не заперечував проти призначення експертизи, зазначаючи, що це не призведе до затягування строків, а наводив аргументи щодо передчасного проведення повторної експертизи. Це підтверджується копією технічного запису судового засідання від 21.11.2024 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 - Телющенко П.П. просить апеляційну скаргу - залишити без задоволення, ухвалу суду - залишити без змін. Вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України між двома експертизами є суперечності, а саме: в клопотанні про призначення повторної експертизи було чітко викладено невідповідності у висновку експерта, які викликають об`єктивні сумніви у правильності висновку експерта, а також було надано висновок експертного почеркознавчого дослідження від 10.09.2024 року - «Дослідження почерку та підписів» виконане спеціалістом ОСОБА_5 , про те, що підпис від імені ОСОБА_4 , зображення якого міститься у наданій на експертизу електрофотокопії договору позики грошових коштів від 16.02.2021 року, розміщений у графі «Позичальник», виконаний самим ОСОБА_4 .
Таким чином, суд правомірно постановив оскаржувану ухвалу, оскільки наявні дві обставини, які дозволяють суду призначити повторну експертизу, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності висновків експертів.
У додаткових поясненнях представник відповідача ОСОБА_1 - Грибенников С.О. вказує, що представником позивача було надано «експертний висновок» від ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз», який не може бути підставою для призначення повторної експертизи, оскільки має істотні порушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3 - Телющенка П.П., відповідача ОСОБА_1 та її представника Грибенникова С.О., з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває справа за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 26 березня 2024 року призначено судову комплексну технічну експертизу договору позики грошових коштів від 16.02.2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС. 
На розгляд експертів щодо проведення почеркознавчої експертизи поставлено питання: Чи виконано підпис у Договорі позики грошових коштів від 16.02.2021 в графі «Позикодавець від імені ОСОБА_4 » громадянином ОСОБА_4 чи іншою особою?
На розгляд експертів щодо проведення технічної експертизи поставлено питання: Чи відповідає час нанесення підпису в графі «Позикодавець від імені ОСОБА_4 » , даті вказаній в договорі позики грошових коштів від 16.02.2021?
15 липня 2024 року до суду першої інстанції надійшов висновок судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 27.06.2024 № КСЕ-19/111-24/26884.
Не погоджуючись із результатами експертного дослідження, 15 жовтня 2024 року представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про призначення повторної експертизи, в якому просив призначити повторну експертизу у справі № 357/9715/23, на розгляд якої поставити наступне питання:
- чи виконано підпис у договорі позики грошових коштів від 16.02.2021 у графі «позичальник від імені ОСОБА_4 » громадянином ОСОБА_4 чи іншою особою?
Доводи клопотання фактично зводилися до того, що судовий експерт допустив помилки при первинному експертному дослідженні, використав елементи підпису іншої особи - ОСОБА_3 , тоді як досліджувався підпис ОСОБА_4 , у зв`язку з чим існувала потреба у проведенні повторної експертизи.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2024 року у справі призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; на вирішення експертизи поставлено питання такого змісту:
- Чи виконано підпис у договорі позики грошових коштів від 16.02.2021 в графі «Позичальник від імені ОСОБА_4 » громадянином ОСОБА_4 чи іншою особою?
Призначаючи повторну судову експертизу, суд першої інстанції виходив з того, що висновок експерта має помилки, які викликають сумніви в його правильності, враховуючи наданий суду висновок спеціаліста у галузі «Дослідження почерку та підписів», що в свою чергу є підставою для проведення повторної експертизи, а тому, погоджуючись з доводами сторони позивача, суд вважав за можливе клопотання про призначення повторної експертизи задовольнити, призначивши по справі повторну почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Проте з висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. (ч.2 ст.102 ЦПК).
Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Стаття 113 ЦПК України передбачає, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
За змістом норми ч. 2 ст. 113 ЦПК України можливість призначення саме повторної експертизи пов`язується з визнанням висновку первинної чи додаткової експертизи необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.
Отже, призначаючи повторну експертизу у справі, у мотивувальній частині ухвали судом мають бути зазначені обставини, які викликали сумніви у правильності попереднього висновку експерта, його необґрунтованості чи суперечності матеріалам справи.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 201/15019/14-ц, «якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.
Відповідно до частини другої статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
Таким чином, процесуальним законом передбачено дві підстави для призначення судом повторної експертизи, а саме: у випадку, якщо висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.»
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14 травня 2025 року у справі № 183/3170/22, «повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю, чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.»

Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2024 року до суду першої інстанції надійшов висновок судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 27.06.2024 № КСЕ-19/111-24/26884.
Судову експертизу було проведено експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Ольгою Юріною, яка має вищу юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз за експертними спеціальностями 1.1, 2.1 - «дослідження почерку і підписів, дослідження реквізитів документів», про що 24 травня 2000 року Експертною кваліфікаційною комісією було видано свідоцтво № 4995, а також свідоцтво Експертної кваліфікаційної комісії від 25 квітня 2017 р. № 1675 про підтвердження кваліфікації судового експерта, яке затвердженого рішеннями Експертної кваліфікаційної комісії від 09 грудня 2022 р. № 2690 і від 16 грудня 2022 р. № 2694. Стаж експертної діяльності - з 2000 року.
Крім цього, судовий експерт була повідомлена про кримінальну відповідальність за статтями 384 і 385 КК України за завідомо неправдивий висновок і за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків, що засвідчено її власноручним підписом.
Разом з тим, призначаючи повторну судову почеркознавчу експертизу судом першої інстанції не наведено підстав, визначених ч. 2 ст. 113 ЦПК України, з яких суд дійшов висновку про необхідність призначення повторної судової експертизи, місцевий суд у мотивувальній частині ухвали не зазначив, чи визнаний даний висновок необґрунтованим або таким, що суперечить матеріалам справи, та які саме наявні сумніви у правильності висновку експертизи від 27.06.2024 року, що давало б суду підстави, передбачені ст. 113 ЦПК України для призначення повторної судової експертизи.
Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст. 72 ЦПК України, експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.
Експерт зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом та роз`яснити свій висновок і відповісти на питання суду та учасників справи. За відсутності заперечень учасників справи експерт може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Враховуючи викладене, в разі необхідності з`ясування обставин, викладених у клопотанні представника позивача, суд першої інстанції може викликати в судове засідання експерта, який проводив експертизу, роз`яснити свій висновок і відповісти на питання суду та учасників справи.
Таким чином, суд не позбавлений можливості перевірити заявлені позивачем суперечності та невідповідності наданого висновку від 27.06.2024 року вимогам Методики проведення судової почеркознавчої експертизи, про які зазначає позивач у клопотанні, шляхом допиту у судовому засіданні експерта, який надав висновок за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 27.06.2024 року.
Отже, висновок суду першої інстанції про необхідність призначення повторної почеркознавчої експертизи колегія суддів вважає передчасним, оскільки в оскаржуваній ухвалі суд не навів мотивованих підстав необхідності призначення у справі повторної експертизи, та не навів відповідних обґрунтувань, чому висновок експерта від 27.06.2024 року є необґрунтованим та які конкретні сумніви є у правильності попереднього висновку експерта.
Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд зазначив, що погоджується із доводами позивача, що висновок експертизи від 27.06.2024 року має помилки, які викликають сумніви в його правильності, із врахуванням наданого суду висновку спеціаліста в галузі дослідження почерку та підписів.
Як вбачається з матеріалів справи, на обґрунтування доводів заявленого клопотання представником ОСОБА_3 - Телющенком П.П. було надано суду висновок експертного почеркознавчого дослідження від 10 вересня 2024 року, виконаний спеціалістом ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» Гріциною В.В. 
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.
Згідно з п.1.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року ( у редакції наказу № 1950/5 від 26.12.2012 року) почеркознавча експертиза належить до криміналістичних експертиз, проте матеріали справи не містять даних, що ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» належить до державних спеціалізованих установ. 
З викладеного вбачається, що обґрунтовуючи висновок про доцільність призначення повторної почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції послався на висновок експертного дослідження, який не відповідає зазначеним вимогам закону. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема в частині невиконання вимог п.3 ч.2 ст.260 ЦПК України щодо обов`язкового зазначення мотивів, з яких суд дійшов висновку про необхідність призначення повторної судової експертизи, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
При цьому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскільки вирішення клопотання про проведення повторної почеркознавчої експертизи, що заявлене до суду першої інстанції, на даній стадії процесу належить до компетенції суду першої інстанції, а тому вимоги апеляційної скарги про ухвалення судового рішення про відмову у задоволенні вказаного клопотання не можуть бути задоволені апеляційним судом. 
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - задовольнити частково.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 26 січня 2026 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І. 

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.