Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року Справа№200/9937/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 

до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про:
- визнання протиправним та скасування рішення від 31.10.2025 року № 047050034057 про відмову в призначенні пенсії з 26.09.2025 року;
- зобов`язання зарахувати до страхового стажу роботи період з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 03.07.2023, з 04.07.2023 по 31.08.2024;
- зобов`язання зарахувати до пільгового підземного стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 період з 21.04.1995 по 17.08.1995 та з 18.08.1995 по 24.07.1998 на Шахті імені Д.Е. Коротченко, з 08.12.2014 по 03.07.2023 на ДП «Селидіввугілля» ВП Шахта «Росія»/ВП «Шахта Котляревська», з 17.07.2023 по 06.03.2024 та з 07.03.2024 по 13.11.2024 на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ;
- зобов`язання призначити пенсію відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.09.2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.10.2025 року позивач, досягнувши 50 років, звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пільгової пенсії згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення № 047050034057 від 31.10.2025 року, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. 
В спірному рішенні відповідача зазначено, що страховий стаж позивача складає 27 років 08 місяців 10 днів, а стаж підземних робіт за Списком №1 становить 03 роки 04 місяці 24 дні. 
За доданими документами до страхового та/або пільгового стажу не враховано:
- період навчання (01.09.1993 по 30.06.1998): не врахований з підстав перетину періоду навчання, згідно з дипломом НОМЕР_2 , з періодом роботи, а також необхідності уточнення форми навчання;
- періоди роботи (01.01.2021 – 30.04.2022, 01.06.2022 – 30.06.2022, 01.10.2022 – 30.11.2022, 01.07.2023 – 31.08.2024): не враховані до страхового стажу через відсутність сплати страхових внесків у реєстрі застрахованих осіб; 
- періоди роботи (01.05.2022 – 31.05.2022, 01.07.2022 – 31.09.2022, 01.12.2022 – 03.07.2023): не враховані до страхового стажу через відсутність даних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру. 
Крім того, до пільгового стажу не враховано: 
- періоди роботи (01.09.2015 – 30.06.2016, 01.09.2016 – 30.06.2017, 01.09.2017 – 31.08.2018), оскільки у реєстрі застрахованих осіб містяться відомості про періоди роботи за сумісництвом; 
- періоди роботи (01.01.2021 – 30.04.2022, 01.06.2022 – 30.06.2022, 01.10.2022 – 30.11.2022), оскільки відсутня сплата страхових внесків у реєстрі застрахованих осіб;
- періоди роботи (01.05.2022 – 31.05.2022, 01.07.2022 – 31.09.2022, 01.12.2022 – 03.07.2023), оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Позивач зазначає, що в його трудовій книжці належним чином відображені спірні періоди роботи під землею, тому відповідач мав зарахувати їх до пільгового стажу, оскільки страховий стаж працівника не може ставитися у залежність від неправомірних дій роботодавця щодо неперерахування страхових внесків.
Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем надано письмовий відзив від 13.01.2026 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач 23.10.2025 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пільгової пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вік заявника становив 50 років.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам. 
Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, зокрема, наявність професії чи посади в зазначеному Списку, підтвердження шкідливих умов праці робітника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць (при наявності пільгового стажу після 21.08.1992 року), а також підтвердження первинними документами зайнятості повного робочого дня на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
Повний робочий день - це виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як упродовж 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, цієї професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних виконанням певних трудових обов`язків. 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій російською федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/ перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України та пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Тобто, відповідно до наведених приписів законодавства, обов`язок щодо підтвердження трудового стажу на підставі відповідних довідок, покладається на особу, яка звертається із заявою про призначення пенсії, у разу відсутності у неї (особи) трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 047050034057 від 31.10.2025 року позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу -10 років.
Зазначає, що страховий стаж позивача з урахуванням додаткових років за роботу за Списком №1 становить 27 років 08 місяців 10 днів. Роботи підземні за постановою №202 (25) та Список №1 становлять - 03 роки 04 місяці 24 дні (стаж враховано згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування). 
За результатами розгляду органами Пенсійного фонду документів, доданих позивачем до заяви, до його страхового стажу не враховано: 
- період навчання з 01.09.1993 по 30.06.1998 згідно диплома НОМЕР_2 , оскільки період навчання перетинається з періодом роботи, окрім того форма навчання потребує уточнення; 
- період роботи з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022, 01.07.2023 по 31.08.2024, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня сплата страхових внесків; 
- період роботи з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, 01.12.2022 по 03.07.2023, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані. 
До пільгового стажу позивача Пенсійним органом не враховано: 
- період роботи з 01.09.2015 по 30.06.2016, з 01.09.2016 по 30.06.2017, з 01.09.2017 по 31.08.2018, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містяться відомості про періоди роботи за сумісництвом; 
- період роботи з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, 01.10.2022 по 30.11.2022, оскільки відсутня сплата страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; 
- період роботи з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, 01.12.2022 по 03.07.2023, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані.
З зазначених причин, прийнято рішення в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовити, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж - 10 років.
Наголошує, що дії управління не суперечать чинному законодавству, тому просив відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд – 

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_3 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що 23.10.2025 року позивач, досягнувши 50 років, звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пільгової пенсії згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління ПФУ в Тернопільській області № 047050034057 від 21.10.2025 року, яке розглянуло заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу - 10 років.
За розрахунком управління страховий стаж позивача становить 27 років 08 місяців 10 днів. Роботи підземні за постановою №202 (25) та Список №1 становлять 03 роки 04 місяці 24 дні (стаж враховано згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування). 
За результатами розгляду відповідачем документів, доданих позивачем до заяви, до його страхового стажу не враховано: 
- період навчання з 01.09.1993 по 30.06.1998 згідно диплома НОМЕР_2 , оскільки період навчання перетинається з періодом роботи, окрім того форма навчання потребує уточнення; 
- період роботи з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022, 01.07.2023 по 31.08.2024, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня сплата страхових внесків; 
- період роботи з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, 01.12.2022 по 03.07.2023, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані. 
До пільгового стажу позивача управлінням не враховано: 
- період роботи з 01.09.2015 по 30.06.2016, з 01.09.2016 по 30.06.2017, з 01.09.2017 по 31.08.2018, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містяться відомості про періоди роботи за сумісництвом; 
- період роботи з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, 01.10.2022 по 30.11.2022, оскільки відсутня сплата страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; 
- період роботи з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, 01.12.2022 по 03.07.2023, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані.
Отже, спірним питанням даної справи є неврахування відповідачем до страхового та пільгового стажу позивача періодів пільгової роботи з повним робочим днем під землею з підстав відсутності сплати роботодавцем страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Перевіряючи правомірність рішення відповідача, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2006 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлює порядок нарахування та виплати пенсії.
Відповідно до п. 1 та п. 4 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на рівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надані Верховною Радою України.
Статтею 44 Закону № 1058- IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із соціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої територіально.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Згідно з ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788).
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.
Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Спору між сторонами стосовно відсутності у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 26.04.1995 року записів щодо спірних періодів пільгової роботи позивача немає. Тобто, всі записи вчинені належним чином.
Аналогічні записи про трудову діяльність позивача містяться також в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Зокрема, з 21.04.1995 по 24.07.1998 року позивач працював на шахті імені Д.Е. Коротченко учнем гірника підземного, та гірником підземним з повним робочим днем під землею тобто за Списком № 1, усього - 3 роки 3 місяці 4 дні.
З 2014 року позивач працював 9 років 11 місяців 5 днів на відокремлених підрозділах ДП «Селидіввугілля».
З 08.12.2014 по 03.07.2023 позивач працював на ВП шахті «Росія»-«Котляревська» ДП «Селидіввугілля» гірником підземним 3 розряду, усього 8 років 6 місяців 26 днів.
З 17.07.2023 по 06.03.2024 позивач працював на ВП шахті «1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» гірником підземним, усього 7 місяців 19 днів.
З 07.03.2024 по 13.11.2024 позивач працював на ВП шахті «1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» прохідником, усього 8 місяців 7 днів.
Таким чином, пільговий стаж роботи позивача в підземних умовах протягом повного робочого дня за Списком № 1 складає 12 років 2 місяці 8 днів + 3 роки 3 місяці 4 дні = 15 років 5 місяців 12 днів, що є достатнім для обраного виду пенсії.
Щодо не врахування управлінням до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи з підстав несплати роботодавцем страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-IV.
Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Суд зазначає, що страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.
Так, зокрема статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.
З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 частини другої статті 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058).
Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.
З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування відповідачем до страхового та пільгового стажу позивача спірних періодів роботи, зазначених в його трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.04.1995 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Спірне рішення відповідача суперечить статті 19 Конституції України та законам України, не визнавши право позивача на перерахунок пенсії, призвело до його порушення.
Прийнявши неправомірне рішення щодо відмови у зарахуванні страхового та пільгового стажу спірних періодів роботи, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, проте не у спосіб, зазначений позивачем. Зокрема, позивач просить призначити йому пенсію датою виповнення 50 років – 26.09.2025 року. Проте, пенсія за Списком №1 призначається з дня, що настає за днем досягнення відповідного пільгового віку, тобто з 27.09.2025 року.
Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3, код ЄДРПОУ 14035769) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 047050034057 від 31.10.2025 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 23.10.2025 року, зарахувавши до його страхового стажу роботи періоди з 01.01.2021 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.09.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 03.07.2023, з 04.07.2023 по 31.08.2024, та зарахувавши до пільгового підземного стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоди з 21.04.1995 по 17.08.1995 та з 18.08.1995 по 24.07.1998 на Шахті імені Д.Е. Коротченко, з 08.12.2014 по 03.07.2023 на ДП «Селидіввугілля» ВП Шахта «Росія»/ВП «Шахта Котляревська», з 17.07.2023 по 06.03.2024 та з 07.03.2024 по 13.11.2024 на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 » та призначити пенсію відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.09.2025 року.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (код ЄДРПОУ 14035769) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 14 січня 2026 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Б. Голубова