Справа № 615/2828/25
Провадження № 2-а/615/4/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Логвінова А.О.,
за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області адміністративну справу № 615/2828/25
за позовом  ОСОБА_1 
до т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Валківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (далі по тексту – відповідач 1),  ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі по тексту – відповідач 2), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі по тексту – відповідач 3), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 787/2592-п від 29 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог послилається на те, що згідно оскаржуваної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не з`явився за викликом без поважних причин у строк 25 вересня 2025 року на 09 год 00 хв, зазначений у повістці № 4633218 від 19 серпня 2025 року, для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Разом з цим, позивач не отримував повістки, оскільки повістку було надіслано лише за місцем його реєстрації місця проживання, де ніхто не проживає, при цьому за адресою його фактичного місця проживання, яка зазначена у акті обстеження сумісного місця проживання, копія якого надавалась  ІНФОРМАЦІЯ_1 , повістка не направлялась, що в свою чергу свідчить про те, що оскаржувана постанова, складена за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, що є підставою для її скасування.

Стислий зміст (виклад) заяв по суті справи. 

18 листопада 2025 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
В обґрунтування заперечень проти позову, викладених у відзиві, представник відповідача 2 посилається на те, що на адресу, зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 було направлено повістку № 4633218 сформовану за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього про його виклик на 05 вересня 2025 року о 09 год 00 хв для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дана повістка № 4633218 повернута до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується поштовим відправленням із позначкою: адресат відсутній за вказаною адресою. ОСОБА_1 за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 на визначену у повістці дату і час не з`явився, про причини не прибуття не повідомив. ОСОБА_1 згідно вищезазначених правових норм вважається оповіщений належним чином щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 та за викликом не з`явився, про причини не прибуття не повідомив. 07 вересня 2025 року № Е3533784 було подано звернення до відділення поліції № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтями 210, 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 . 17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , того ж дня відносно ОСОБА_1 було складено протокол № 787/5713 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності ОСОБА_1 , останнього було ознайомлено з правами та обов`язками відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, зі змістом протоколу позивач ознайомлений, надав пояснення, другий примірник протоколу отримав під особистий підпис. 29 жовтня 2025 року на розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 прибув, будь-яких клопотань та заяв не заявляв, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 за наявними матеріалами було розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесено постанову № 787/2592-п, у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 17 000 гривень 00 копійок. Отже, ОСОБА_1 допустив порушення правових норм передбачених п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що свідчить про те, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та правомірною, винесеною з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Аргументи (позиції) учасників справи. 

Позивач у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи без його участі. 
Відповідач 1 у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. 
Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову та проводити розгляд справи без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Представник відповідача 3,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. 

Рух справи. 

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні відомості: чи повідомляв ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 інформацію про те, що він фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; якщо так, то повідомити дату надання таких відомостей та надати підтверджуючі документи, з урахуванням того, що у Резерв + містяться дані про місце проживання позивача саме за вказаною адресою.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 02 грудня 2025 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про залучення співвідповідачів до участі у справі. Залучено до участі у справі № 615/2828/25 за позовом ОСОБА_1 до т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови, у якості співвідповідачів ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 

З наданої ІНФОРМАЦІЯ_6 копії справи № 787 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вбачається, що 17 жовтня 2025 року інструктором ІНФОРМАЦІЯ_8 складено протокол про адміністративне правопорушення № 787/5713 стосовно ОСОБА_1 , у якому вказано, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом у строк 05 вересня 2025 року о 09 год 00 хв, зазначений у повістці № 4633218 від 19 серпня 2025 року, для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 28).
У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`ясненні положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та він отримав примірник протоколу 17 жовтня 2025 року, що підтверджується його особистим підписом. 
Також, протокол містить письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він посилається на те, що він фактично проживає разом з матір`ю та дружиною за адресою: АДРЕСА_1 , про що ним були надані відповідні докази під час попередніх викликів. При цьому, повістку було надіслано за місцем його реєстрації.
У протоколі зазначено зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
29 жовтня 2025 року, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 787/2592-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень (а.с. 27).
Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 не з`явився за викликом у строк 05 вересня 2025 року о 09 год 00 хв, зазначений у повістці № 4633218 від 19 серпня 2025 року, для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 27).
Так, 19 серпня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_9 (Валки) сформовано повістку № 4633218, про необхідність ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , з`явитись для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_10 (Валки) 05 вересня 2025 року о 09 год 00 хв (а.с. 31 зворот).
Відповідно до копії опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 0505356046565, на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , направлена повістка, яка була повернута відправнику із зазначенням на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 32-33).
Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 16 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Відповідно до копії акта обстеження сумісного проживання № 01 від 22 лютого 2024 року, складеного старостою Новомерчицького старостинського округу Щедріною Я.А., за участю свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 дійсно фактично проживає разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).
Згідно роздруківки з електронного кабінету Резерв +, адреса місця проживання ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_1 . Дата уточнення даних 23 жовтня 2025 року (а.с. 12).
Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_8 № 6827 від 19 грудня 2025 року, серед документів поданих ІНФОРМАЦІЯ_12 вх. № 961 від 22 лютого 2024 року для підтвердження права на звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період наявний акт проведення обстеження сумісного місця проживання № 01 від 22 лютого 2024 року. 

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, 210-1, 211 КУпАП, а саме: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За змістом п. 7 вказаного Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 210-1 КУпАП України є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту Закон № 2232-XII).
Так, згідно з частинами 1, 2, 3 та 7 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
На виконання вимог частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.
Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Враховуючи те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації, суд зазначає, що на момент притягнення позивача до адміністративного правопорушення діяв особливий період.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).
Відповідно до статті 22 Закону № 3543-XII громадяни в тому числі зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном, визначає Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі Порядку № 1487).
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Відповідно до пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби (надалі – Порядок).
Відповідно до п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
ІНФОРМАЦІЯ_6 надано до суду копію справи № 787 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Судовим розглядом встановлено, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 . 
Повістка № НОМЕР_1 від 19 серпня 2025 року надіслана ОСОБА_1 саме за зареєстрованим місце проживання останнього.
У свою чергу, матеріали справи містять акт обстеження сумісного місця проживання № 01 від 22 лютого 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Копія вказаного акта, як зазначено ІНФОРМАЦІЯ_13 у листі № 6827 від 19 грудня 2025 року, 22 лютого 2024 року подавалась до ІНФОРМАЦІЯ_14 разом з іншими документами для підтвердження права на звільнення від призову на військову службу під час мобілізації. 
Тобто, у ІНФОРМАЦІЯ_15 , станом на день формування повістки від 19 серпня 2025 року, були наявні відомості про те, що ОСОБА_1 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Однак, оскаржувана постанова, а також матеріали справи, не містять відомостей про те, що повістка про виклик ОСОБА_1 направлялась також на адресу його фактичного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, враховуючи, що відповідачами, які є суб`єктами владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова № 787/2592-п по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 29 жовтня 2025 року прийнята з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.
Так, частиною 3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на викладене, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачами належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 , шляхом скасування постанови № 787/2592-п про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі.

Розподіл судових витрат.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, оскільки позов ОСОБА_1 , який не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог ч. 1 статті 139 КАС України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 73, 75-77, 78, 132, 139, 205, 229, 242-244, 246, 250, 255, 286, 292- 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов  ОСОБА_1 до т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити частково. 
Скасувати постанову № 787/2592-п по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 29 жовтня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 – закрити.
У задоволенні іншої частини позову – відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп, за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Відповідач –  ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Відповідач –  ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 . 

Повне рішення суду складено 15 січня 2026 року.

Суддя           А.О. Логвінов