ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10628/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Андрусенко О.О., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо не проведення нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (далі – Постанова №168), за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення у періоди з 04.03.2023 по 02.04.2023, з 03.04.2023 по 02.05.2023, з 02.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 30.06.2023 та на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я з 20.02.2024 по 19.04.2024 у розмірі по 100 000, 00 грн пропорційно із розрахунку на місяць; зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення у періоди з 04.03.2023 по 02.04.2023, з 03.04.2023 по 02.05.2023, з 02.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 30.06.2023 та на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я з 20.02.2024 по 19.04.2024 у розмірі по 100 000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 01.03.2022 на підставі Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» був призваний до Збройних Сил України та проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого солдата. Постановою військово-лікарської комісії від 18.04.2024 на підставі статті 17а графи II Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку а 29.04.2024 знято з військового обліку.
У період з 08.02.2023 по 02.03.2023 позивач брав участь у заходах із забезпечення оборони України, перебуваючи в м. Торецьк Донецької області. 02.03.2023 в районі населеного пункту Майорськ Донецької області внаслідок ворожого обстрілу позицій підрозділу Військової частини НОМЕР_1 позивач отримав бойове травмування — закритий перелом проміжної клиноподібної кістки лівої стопи, що підтверджується довідкою про обставини травми від 22.03.2023 №3714. Травма отримана під час виконання обов`язків військової служби, пов`язана із захистом Батьківщини, не пов`язана з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком перебування у стані сп`яніння або навмисного самоушкодження.
У зв`язку з отриманою травмою ОСОБА_1 перебував у відпустках за станом здоров`я, що підтверджується довідками військово-лікарських комісій; неодноразово проходив медичні огляди госпітальними та гарнізонними військово-лікарськими комісіями, якими встановлено діагноз: перелом медіальної клиноподібної кістки лівої стопи з тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки та визначено причинний зв`язок травми з проходженням військової служби. Разом з тим, у довідках військово-лікарських комісій від 03.04.2023, 02.05.2023 та 01.06.2023 тяжкість отриманої травми була визначена як «легка» відповідно до наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007, що стало підставою для надання позивачу відпусток за станом здоров`я тривалістю по 30 календарних днів на підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб.
У подальшому, у зв`язку з тяжким перебігом отриманої травми, ОСОБА_1 проходив тривале стаціонарне лікування у різних медичних закладах в період з 27.06.2023 по 19.04.2024, що підтверджується відповідними виписками з медичних карт (№3768, №4436, №5402, №2349). Згідно з висновками військово-лікарських комісій, отримана травма (зрощені переломи внутрішньої кісточки лівої гомілки та медіальної клиновидної кістки лівої стопи) пов`язана із захистом Батьківщини та за класифікатором тяжкості травм (наказ МОЗ від 04.07.2007 №370) відноситься до тяжких, що підтверджується свідоцтвом про хворобу від 18.04.2024 №234/3.
Загальна тривалість лікування перевищила 200 к. д., протягом яких позивач не отримував встановленої законодавством додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн на місяць за стаціонарне лікування або відпустку для лікування після тяжкого поранення.
09.09.2024 ОСОБА_1 подав скаргу до Військової частини НОМЕР_2 з вимогою внести зміни до довідки ВЛК від 04.03.2023 №289 шляхом визначення травми як тяжкої, однак листом від 28.09.2024 №589/1076 отримав відмову.
Таким чином, дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди за час перебування на лікуванні та у відпустках після тяжкого поранення є протиправними, що зумовлює необхідність звернення до суду для захисту прав та законних інтересів позивача.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду; прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник Військової частини НОМЕР_1 позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні.
Вказує, що за період перебування позивача у відпустці для лікування у період з 04.03.2023 по 02.04.2023, з 03.04.2023 по 02.05.2023, з 02.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 30.06.2023 та на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я з 20.02.2024 по 19.04.2024 Військова частина НОМЕР_1 правомірно не виплачувала додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн, оскільки позивач перебував у відпустці для лікування травми, яка кваліфікована як «легка» та не пов`язана із захистом Батьківщини (зазначені обставини підтверджено довідками військово-лікарських комісій, наданих самим позивачем); перебував на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я у зв`язку із захворюванням, а не поранення/травми (зазначені обставини зафіксовано у виписці із медичної карти стаціонарного хворого від 19.04.2024 №2349 та свідоцтві про хворобу від 27.03.2024 №234/3. Жодних доказів, що у спірний період позивач перебував на лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку саме з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, або факту перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, як того вимагає Постанова №168, позивач не надав.
У відповіді на відзив позивач просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Суд встановив, що ОСОБА_1 в період з 01.03.2022 по 24.04.2024 проходив військову службу у Військова частина НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 (а.с. 14-18).
Відповідно до довідки про обставини травми від 22.03.2023 №3714, близько 11 год. 30 хв. 02.03.2023 в районі населеного пункту Майорськ Донецької області внаслідок ворожого обстрілу з М120мм, А122мм, М82мм, реактивної системи залпового вогню «Град» та стрілецької зброї по позиціях підрозділів НОМЕР_4 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримав бойове травмування, а саме: закритий перелом проміжної клиноподібної кістки лівої стопи. Після надання першої медичної допомоги був евакуйований у центральну міську клінічну лікарню міста Дружківка Донецької області. ОСОБА_1 отримав бойове травмування під час виконання ним обов`язків військової служби, під час захисту Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Під час отримання бойового травмування старший солдат ОСОБА_1 перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом) (а.с. 24).
Відповідно до довідки госпітальної ВЛК Військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2023 №289 проведено медичний огляд позивача, за яким діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): закритий перелом медіальної клиноподібної кістки лівої стопи без зміщення уламків від 02.03.2023 з тимчасовим порушенням функцій лівої стопи
Поранення (контузія, травма або каліцтво), ТАК, пов`язані із проходженням військової служби.
На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 19).
Відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_5 від 03.04.2023 №965 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , за яким діагноз та постанова про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): консолідуючий перелом (02.03.2023) медіальної клиноподібної кістки лівої стопи з тимчасовим порушенням функцій лівої нижньої кінцівки
Травма, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня).
Тяжкість отриманої травми: ЛЕГКА.
Потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів (а.с.20).
Відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_5 від 02.05.2023 №1230 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , за яким діагноз та постанова про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): консолідуючий перелом (02.03.2023) медіальної клиноподібної кістки лівої стопи з тимчасовим порушенням функцій лівої нижньої кінцівки.
Травма, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня).
Тяжкість отриманої травми: ЛЕГКА.
На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує продовження відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 21).
Відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_5 від 01.06.2023 №1593 проведено медичний огляд позивача, за яким діагноз та постанова про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): консолідуючий перелом (02.03.2023) медіальної клиноподібної кістки лівої стопи, нестійка контактура лівого гомілково-ступневого суглоба з больовим синдромом та тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки.
Травма, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня).
Тяжкість отриманої травми: ЛЕГКА.
На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 22).
З 27.06.2023 по 30.08.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради з діагнозом: розлад адаптації у вигляді пролонгованої астено-невротичної реакції, стан нестійкої компенсації. F43.2 (а.с. 8).
В період з 01.09.2023 по 13.09.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у Волинському обласному наркологічному диспансері з діагнозом: ППР внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, в даний час утримання (а.с. 10).
З 14.09.2023 по 15.02.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради з діагнозом: посттравматичний стресовий синдром, тривожний варіант з різко вираженими хворобливими проявами, обтяжений симптоматичним вживанням алкоголю. F43.1 (а.с. 11).
З 20.02.2024 по 19.04.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у ВМКЦ ЗР з діагнозом, де основне захворювання зазначено як посттравматичний стресовий розлад з різко вираженими стійкими хворобливими проявами у вигляді тривожно депресивної симптоматики з адиктивною поведінкою, як супутні захворювання зазначені - аутоімунний тиреоїдит, субклінічний гіпотиреоз. Зрощені переломи (02.03.2023) внутрішньої кісточки лівої гомілки, медіальної клиновидної кістки лівої стопи без порушення функції кінцівки. Зміцнілий рубець лівої ліктьової ділянки після операції (03.2020) видалення хрящового уламка після закритої травми лівої ліктьової ділянки (03.2020) без порушення функції кінцівки (а.с. 8).
27.03.2024 госпітальна ВЛК психоневрологічного профілю ВМКЦ Західного регіону за розпорядженням командира в/ч НОМЕР_1 від 19.02.2024 №6216 провела огляд ОСОБА_1 на підставі якого видано свідоцтво про хворобу №234/3 від 18.04.2024 (а.с. 31-32). У пункті 12 «Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва» свідоцтва, зазначено діагноз: посттравматичний стресовий розлад з різко вираженими стійкими хворобливими проявами у вигляді тривожно депресивної симптоматики з адиктивною поведінкою. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Аутоімунний тиреоїдит, субклінічний гіпотиреоз. Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби. Зрощені переломи (02.03.2023) внутрішньої кісточки лівої гомілки, медіальної клиновидної кістки лівої стопи без порушення функції кінцівки. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми від 28.03.2025 №3714). Згідно класифікатора тяжкості отриманих травм, дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ від 04.07.2007 №370). Зміцнілий рубець лівої ліктьової ділянки після операції (03.2020) видалення хрящового уламка після закритої травми лівої ліктьової ділянки (03.2020) без порушення функції кінцівки. Травма, ТАК, пов`язана із проходженням військової служби. Згідно класифікатора тяжкості отриманих травм, дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ від 04.07.2007 №370).
Листом від 08.09.2024 №589/1706, у відповідь на скаргу від 24.09.2024 за вх. №1829 щодо внесення змін до довідки ВЛК старшого солдата ОСОБА_1 від 04.03.2023 №289, Військова частина НОМЕР_2 повідомила про відсутність підстав для внесення змін до такої довідки, оскільки діагноз позивача підтверджується довідками ВЛК Військової частини НОМЕР_5 від 03.04.2023 №965, від 02.05.2023 №1231, від 01.06.2023 №1593. В свою чергу, копія свідоцтва про хворобу від 18.04.2024 №243/3, в якому вказано діагноз «зрощені переломи (02.03.2023) внутрішньої кісточки лівої гомілки, медіальної клиновидної кістки лівої стопи без порушення функції кінцівки» було надано ОСОБА_1 після однорічного терміну від моменту отримання довідки ВЛК Військовою частиною НОМЕР_2 (а.с. 25).
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2, 3 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжувався та триває станом на час розгляду даної справи.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168, абзацом першим пункту 1 якої (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
При цьому абзацами 3-4 пункту 1-2 Постанови №168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно з абзацами 1, 2 пункту 2-1 Постанови №168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови.
При цьому Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. №260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. (далі - Порядок №260).
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Згідно з пунктами 9, 10 розділу XXXIV Положення №260 (тут і далі - в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Абзацом 4 пункту 11 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Пунктом 12 розділу XXXIV Положення №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Згідно з пунктом 13 розділу XXXIV Положення №260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Отже, військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
При цьому право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Підставою ж для виплати вказаної додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, військовослужбовцям, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після отриманого поранення (контузії, травми або каліцтва), за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем, а також висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, згідно з яким отримане військовослужбовцем поранення кваліфікується як тяжке.
Вказані документи є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.
Таким чином, нормами Постанови №168 та Порядку №260 встановлено наступні умови, необхідні для виплати військовослужбовцям збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме:
а) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
б) факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
в) факт перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому ані Постанова №168, ані Порядок №260 не містять жодних обмежень щодо періоду та/або кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Судом встановлено, що 02.03.2023 ОСОБА_1 отримав травму під час виконання обов`язків військової служби та під час захисту Батьківщини, що підтверджується довідкою госпітальної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2023 №289. Разом з тим, відповідно до довідок військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_5 від 03.04.2023 №965, від 02.05.2023 №1230 та від 01.06.2023 №1593, отримана позивачем травма у вигляді перелому медіальної клиноподібної кістки лівої стопи з тимчасовим порушенням функцій лівої нижньої кінцівки в усіх випадках кваліфікована як легка. Зазначеними довідками ВЛК прямо визначено тяжкість отриманої травми як легку, що підтверджується відповідними записами у медичних документах.
Суд зауважує, що відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема Положення №402, підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень є, серед іншого, наявність висновку (постанови) військово-лікарської комісії про те, що отримане військовослужбовцем поранення (травма, контузія, каліцтво) є тяжким, натомість матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував віднесення травми позивача до категорії тяжких.
Таким чином, з огляду на те, що отримана ОСОБА_1 травма відповідно до висновків військово-лікарських комісій кваліфікована як легка, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень в період з 04.03.2023 по 02.04.2023, з 03.04.2023 по 02.05.2023, з 02.05.2023 по 31.05.2023 та з 01.06.2023 по 30.06.2023 у зв`язку з отриманим пораненням.
Суд також враховує, що після поранення позивач проходив стаціонарне лікування в різних лікувальних закладах, в тому числі, в період з 27.06.2023 по 30.08.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради з діагнозом: розлад адаптації у вигляді пролонгованої астено-невротичної реакції, стан нестійкої компенсації. F43.2 (а.с. 8). В період з 01.09.2023 по 13.09.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у Волинському обласному наркологічному диспансері з діагнозом: ППР внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, в даний час утримання (а.с. 10). З 14.09.2023 по 15.02.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради з діагнозом: посттравматичний стресовий синдром, тривожний варіант з різко вираженими хворобливими проявами, обтяжений симптоматичним вживанням алкоголю. F43.1 (а.с. 11). З 20.02.2024 по 19.04.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у ВМКЦ ЗР з діагнозом, де основне захворювання зазначено як посттравматичний стресовий розлад з різко вираженими стійкими хворобливими проявами у вигляді тривожно депресивної симптоматики з адиктивною поведінкою, як супутні захворювання зазначені - аутоімунний тиреоїдит, субклінічний гіпотиреоз. Зрощені переломи (02.03.2023) внутрішньої кісточки лівої гомілки, медіальної клиновидної кістки лівої стопи без порушення функції кінцівки. Зміцнілий рубець лівої ліктьової ділянки після операції (03.2020) видалення хрящового уламка після закритої травми лівої ліктьової ділянки (03.2020) без порушення функції кінцівки (а.с. 8).
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що у період з 27.06.2023 по 15.02.2024 та з 20.02.2024 по 19.04.2024 позивач дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, однак зазначене лікування здійснювалося з приводу психічного розладу, а саме «розладу адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції, стану нестійкої компенсації (F43.2)», «ППР внаслідок вживання алкоголю», «посттравматичний стресовий синдром, тривожний варіант з різко вираженими хворобливими проявами, обтяжений симптоматичним вживанням алкоголю. F43.1», «посттравматичний стресовий розлад з різко вираженими стійкими хворобливими проявами у вигляді тривожно депресивної симптоматики з адиктивною поведінкою», який матеріалами справи не підтверджено як такий, що перебуває у причинному зв`язку з травмою, отриманою позивачем під час захисту Батьківщини. Відповідні медичні документи не містять висновків військово-лікарських комісій щодо зв`язку вказаного захворювання з бойовим пораненням, а тому перебування позивача на стаціонарному лікуванні у зазначений період не може слугувати підставою для застосування передбачених законодавством гарантій, пов`язаних із лікуванням після поранення.
З огляду на те, що отримана позивачем травма відповідно до висновків військово-лікарських комісій кваліфікована як легка, не віднесена до категорії тяжких, а матеріалами справи не підтверджено причинного зв`язку між його перебуванням на стаціонарному лікуванні у період з 20.02.2024 по 19.04.2024 та пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 гривень за оскаржувані періоди.
При цьому, суд відхиляє доводи позивача про наявність підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень з огляду на зазначення у свідоцтві про хворобу госпітальної ВЛК психоневрологічного профілю ВМКЦ Західного регіону від 18.04.2024 №234/3 про віднесення окремих травм до тяжких відповідно до класифікатора, затвердженого наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370, оскільки вказаний нормативно-правовий акт встановлює медико-статистичну класифікацію тяжкості тілесних ушкоджень та не регулює питання виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям. Натомість, визначальною для виплати додаткової винагороди є кваліфікація поранення саме у постановах ВЛК, прийнятих у зв`язку з лікуванням після поранення, якими отримана позивачем травма неодноразово визнавалася легкою. Крім того, свідоцтво про хворобу від 18.04.2024 не змінює та не скасовує раніше ухвалених висновків ВЛК щодо тяжкості травми, а також не підтверджує, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні у спірні періоди було зумовлене саме тяжким пораненням у розумінні Положення №402, що виключає можливість застосування до позивача відповідної виплати.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно із статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, доводів сторін та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).

Суддя О. О. Андрусенко