Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/4267/25
 
провадження № 2/650/1197/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
28 січня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого Сікора О.О.,
за участю секретаря Завістовської Л.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 до Бериславська міська рада, ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу дійсним,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому проситьвизнати дійсним договір купівлі-продажу будинку № 0197-П укладеного 18 вересня 2001 року між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4 на Товарній біржі «Смарагд-Південь», зареєстрованого у Херсонському бюро технічної інвентаризації 02.10.2001 року за реєстраційним номером 45.
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 . Після його смерті була заведена спадкова справа. Позивач є спадкоємицею за законом першої черги, яка втупила у спадщину своєчасно, а тому звернулася до нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний спірний житловий будинок. 
Однак позивачу було відмовлено нотаріусом у проведені нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що Договір не був нотаріально-посвідчений у свій час, тому позивач звертається до суду. 
На судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити.
На судове засідання відповідачі не з`явилися. 
Дослідивши письмові докази, перевіривши наведені обставини, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю з огляду на таке.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті була заведена спадкова справа № 175/2024. Позивач є спадкоємицею за законом першої черги, яка втупила у спадщину своєчасно, а тому звернулася до приватного нотаріуса Бериславського РНО Херсонської області Жолуденка О.О. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак позивачу було відмовлено нотаріусом у проведені нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що Договір не був нотаріально-посвідчений у свій час, тому позивач звертається до суду.
18 вересня 2001 року між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4 на Товарній біржі «Смарагд-Південь» укладено договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір зареєстрований у Херсонському бюро технічної інвентаризації 02.10.2001 року за реєстраційним номером 45.
Вказаний будинок належав продавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 22.09.1999 року, посвідченим Мікуровою Л.Ю. - нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори, зареєстрованим і реєстрі за № 1351, зареєстрованим в Херсонському Бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 45 від 01.10.1999 р.
Договір між покупцем та продавцем вчинено на підставі вимог ст.15 Закону України «Про товарні біржі», зареєстрований на товарній біржі в Журналі реєстрації біржевих договорів за реєстраційним номером №0197-П 18.09.2001 року.
Всі істотні умови вказаного правочину були виконані. Батько позивача повністю розрахувався з Продавцем, про що свідчить п.3 Договору та набув право власності на домоволодіння з моменту підписання договору.
Договір купівлі - продажу зареєстрований на Херсонській товарній біржі «Смарагд Південь» з дотриманням усіх норм чинного законодавства, які діяли на момент здійснення даної угоди та відповідали нормам Закону України «Про товарну біржу».
Крім того, факт здійснення правочину підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку (6520684400:01:001:0139) серії ІІ-ХС №027402, технічною документацією на земельну ділянку, відповідно до яких спадкодавець набув на праві приватної власності земельну ділянку під будинком, який був предметом договору.
Всі істотні умови вказаного правочину були виконані. Чоловік позивача повністю розрахувався з Продавцем, про що свідчить п.3 Договору та набув право власності на домоволодіння з моменту підписання договору.
З положень пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, вбачається. що даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Оскільки взаємні права та обов`язки відповідно до договору виникли в 2004 році під час дії ЦК УРСР, до правовідносин, що виникли між сторонами необхідно застосувати положення ЦК УРСР від 1963 року.
Відповідно до ч. 1 ст.227 ЦК УРСР, в редакції чинній на час укладення спірного договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу).
Зі змісту ч.1 ст.47 ЦК УРСР вбачається, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Згідно зі ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві.
Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод.
За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що спірний договір не було посвідчено нотаріально, разом з цим, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, відбулося його виконання, продавець отримав гроші, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії.
Керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 209, 259, 263 – 265, 279, 280 - 289 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

вирішив:

Позов ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 до Бериславська міська рада, ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу дійсним – задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку № 0197-П укладеного 18 вересня 2001 року між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4 на Товарній біржі «Смарагд-Південь», зареєстрованого у Херсонському бюро технічної інвентаризації 02.10.2001 року за реєстраційним номером 45.
Судові витрати покласти на позивача.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Суддя: О.О. Сікора