Справа № 944/5710/25
Провадження №2-а/944/33/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі: 
головуючого судді Поворозника Д.Б., 
за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в:

22 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5958615 від 17 жовтня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.
В обґрунтування позову покликається на те, що 17 жовтня 2025 року він виконував роботи в полі, до нього підійшов поліцейський та вимагав посвідчення водія на право керування трактором, тобто наявність відповідної категорії. Він показав завірено нотаріальну копію посвідчення водія. На його вимоги роз?яснити підставу зупинки роботи на полі з наданням підтверджуючих відео матеріалів, а не лише слів, його вимогу не було виконано. Також в подальшому під час спілкування, він надав своє водійське посвідчення НОМЕР_1 для ідентифікації та підтвердження права керування даним трактором, однак старший сержант поліції Палюх гор Степанович повідомив, що він не наділений відповідним правом і за такі дії передбачено адміністративне покарання у вигляді штрафу. За наслідками розгляду справи на місці старший сержант поліції  ОСОБА_2 виніс постанову серії ЕНА №5958615 від 17 жовтня 2025 року, якою його було визнано винним у порушенні п.2.1 ПДР, з невірною датою народження. Він не згідний з даною постановою. Вважає, що старший сержант поліції Палюх Ігор Степанович не належним чином розглянув матеріали даного адміністративно провадження, як і не обізнаний з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2025 року, якою вніс зміни до постанови N?217, а саме: Внести зміну до постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 1994 р. N? 217 "Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста" (ЗП України 1994 р., N? 7, ст. 187), доповнивши постановляючу частину абзацом такого змісту: «Установити, що у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, а також протягом 90 днів з дня його припинення чи скасування особи, які мають національні посвідчення водія України на право керування транспортними засобами категорій C1, C, Di D (однієї або декількох), з дати видачі якого минуло не менше трьох років, мають прав керувати, крім права виїзду на вулично-дорожню мережу, машинами категорій A1, А2, B1, В2 ВЗ без отримання посвідчення тракториста-машиніста." Зважаючи на викладене вище просить задовольнити позовну заяву.
Ухвалою судді від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. 
Позивач ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням на юридичну адресу відповідача. 
Враховуючи подану позовну заяву, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що розгляд справи слід провести у відсутності сторін на підставі поданих ними доказів. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.
Як встановив суд, постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5958615 від 17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
Як вбачається із змісту цієї постанови, підставою накладення адміністративного стягнення було те, що 17 жовтня 2025 року, у с. Божа Воля по вул. Центральній, близько 16 год 16 хв, ОСОБА_1 керував трактором МТЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , без ввімкненого ближнього світла фар, та після зупинки транспортного засобу не пред`явив посвідчення водія тракториста не маючи його при собі (пред`явив нотаріально засвідчену копію) та перевозив пасажира у кабіні трактора, що не передбачено характеристикою даного транспортного засобу чим порушив п. 2.1.в в Правил дорожнього руху України; та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР).
Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, зокрема, полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.
При цьому, суд зазначає, що згідно з даною нормою порушення має місце як у випадку фактичної відсутності у водія зазначених документів під час керування транспортним засобом, так і у випадку непред`явлення цих документів для перевірки на вимогу відповідної уповноваженої особи.
Відповідно до п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пп. «а»).
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
Згідно із 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, відповідно до змісту наведених вище норм КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною лише у випадку її винесення уповноваженим законом органом (посадовою особою) на підставах і в порядку, встановлених законодавством, з умови підтвердження факту вчинення особою правопорушення належними, допустимими та достатніми доками.
Такий обов`язок органів (посадових осіб) Національної поліції, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, кореспондується з їх обов`язками як суб`єктів владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішень критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Також відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Однак всупереч вимогам наведених норм відповідач не надав належних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 спірного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Ззгідно з п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пп. «а»). 
Водночас, згідно з посвідченням водія серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорій А (трактори колісні класу до 20 кН включно і гусеничні класу до 30 кН включно). 
Крім цього, як вбачається з постанови серії ЕНА №5958615 від 17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 пред`явив поліцейському нотаріально засвідчену копію посвідчення водія.
Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 мав право керувати зазначеним вище транспортним засобом, в зв`язку з чим в його діях відсутнє порушення Правил дорожнього руху та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпП.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що оскаржена постанова серії ЕНА №5958615 від 17 жовтня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, є необґрунтованою та протиправною, а тому її слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Також згідно з платіжною інструкцією від 21 жовтня 2025 року  ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 605 гривень 60 копійок, тобто в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Отже, зважаючи, що суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на його користь слід стягнути судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 10, 77, 78, 118-123, 132, 139, 246-248, 272, 286 КАС України,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5958615 від 17 жовтня 2025 року, і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач – Головне управління Національної поліції у Львівській області, код ЄДРПОУ 40108833, юридична адреса: м. Львів, площа Генерала Грегоренка, 3.

Суддя Д.Б.Поворозник