ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 грудня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/5524/25
Головуючий у першій інстанції – Олійник В. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1988/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючої судді: Шарапової О.Л.,
суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.
з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:
заявники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради.

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .
Оскаржується ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2025 року, суддя Олійник В.П., місто Ніжин,

                                         В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою та просили звільнити ОСОБА_1 від виконання обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначити опікуном над ОСОБА_3 його племінника – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребувати від органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради подання щодо: звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна та можливості призначення опікуном ОСОБА_2 .
Заява мотивована тим, що рішенням Ніжинського міського суду від 17 вересня 2003 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатним. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 14 вересня 2018 року ОСОБА_1 призначено над ним опікуном. 
З 06.08.2025 ОСОБА_1 перебуває на обліку у КНП «Чернігівський медичний центр сучасної онкології» з приводу онкологічного захворювання та за станом здоров`я не може виконувати обов`язки опікуна, оскільки сама потребує стороннього догляду.
01 вересня 2025 року ОСОБА_1 подала до органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради заяву про звільнення її від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_3 та підготовку відповідного подання до суду. Того ж дня ОСОБА_2 звернувся до органу опіки та піклування із заявою про підготовку подання до суду щодо призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , який є його дядьком. 
На момент подання цієї заяви до суду, орган опіки та піклування не надав подання про звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , а також подання про призначення ОСОБА_2 опікуном над ним. У зв`язку з цим існує необхідність витребування відповідних подань від виконавчого комітету Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування.
ОСОБА_2 на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, не має судимості, стан здоров`я дозволяє виконувати обов`язки опікуна, крім того, він фактично здійснює догляд за ОСОБА_3 .
Інші особи з числа родичів або членів сім`ї не виявили бажання здійснювати опіку над ОСОБА_3 . 
Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржувана ухвала є незаконною. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що суд першої інстанції залишаючи заяву без руху не вказав, які саме недоліки потрібно виправити, у чому вони полягають і яким чином їх можливо усунути. У результаті, заявники були позбавлені можливості зрозуміти, що саме необхідно виправити.
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що суд першої інстанції послався на рішення ЄСПЛ, як на підставу для відмови у розгляді заяви, які є помилковими і суперечить їх суті. Адже апелянт навпаки, використовує ці рішення відповідно до їх змісту, доводячи, що формальні підстави для повернення заяви є непропорційним обмеженням права на доступ до правосуддя.
Особа, яка подала апеляційну зазначає, що заявники, відповідно до вимог закону, ще 01 вересня 2025 року звернулись до органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради з заявами: ОСОБА_1 з заявою про звільнення її від обов`язків опікуна у зв`язку з тяжким захворюванням, а ОСОБА_2 з заявою щодо призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_3 . Однак орган опіки та піклування проявив бездіяльність і станом на  момент подання заяви до суду, не підготував жодного подання про звільнення чинного опікуна і призначення нового. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що саме ці обставини були викладені у заяві, поданій до суду, з поясненням, що бездіяльність органу опіки не може позбавляти осіб права на судовий захист, а тому суд має право витребувати відповідне подання від органу опіки самостійно. Зазначає, що відсутність вказаного подання, не може бути підставою для повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі, що також підтверджує позиція Верховного Суду.
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що твердження суду першої інстанції про порушення правил об`єднання вимог не відповідає дійсності, оскільки вимоги про звільнення одного опікуна і призначення іншого, є взаємопов`язаними, випливають із одних і тих самих обставин та спільних доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Постановляючи ухвалу про повернення заяви, суддя першої інстанції виходив з того, що опіка та опікун призначаються за поданням органу опіки та піклування, яке до матеріалів заяви  не додане. Зазначив, що суд не збирає докази, а заявник ОСОБА_2 , який звертався до органу опіки та піклування, не позбавлений можливості оскарження дій чи бездіяльності вказаного органу опіки та піклування.
Крім того зазначив, що подана до суду заява містить дві вимоги, які повинні ініціюватись саме опікуном та органом опіки, не містить підстав для їх об`єднання, згідно приписам ст. 188 ЦПК України.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. 
За положеннями ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно з частиною першою ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.
Згідно ч. 2 ст. 300 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна та призначення ОСОБА_2 , опікуном недієздатного ОСОБА_3 за станом здоров`я ОСОБА_1 , яка перебуває на обліку у КНП «Чернігівський медичний центр сучасної онкології» з приводу онкологічного захворювання та за станом здоров`я не може виконувати обов`язки опікуна, оскільки сама потребує стороннього догляду (а.с. 59).
З заяви ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Ніжинської міської ради від 01.09.2025 вбачається, що вона просила звільнити її від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з неможливістю виконання обов`язків опікуна за станом здоров`я (а.с. 60). 
З заяви ОСОБА_2 до органу опіки та піклування Ніжинської міської ради від 01.09.2025 вбачається, що він просив підготувати та направити до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області подання про можливість призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дядьком заявника (а.с. 61). 
При ризначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. При цьому колегія суддів зауважує, що законодавцем вказано саме про подання органу опіки і піклування, а не про звернення останнім до суду із відповідною заявою та не наведено обмежень щодо правового механізму отримання відповідного подання під час розгляду заяви у судовому порядку.
Із метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази (частина друга ст. 294 ЦПК України).

Частиною 1 статті 188 ЦПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати заявлені вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства (ч. 6 ст. 188 ЦПК України).
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна та призначення ОСОБА_2 , опікуном недієздатного ОСОБА_3 за станом здоров`я ОСОБА_1 .
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що заявниками пред`явлені однорідні вимоги, що виникли з одних і тих самих (аналогічних підстав) і одночасно пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів позивача.
З урахуванням вищевикладеного, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви, є помилковим.
Крім того, у порушення наведених норм права суд першої інстанції не вирішив питання про відкриття провадження у справі, що дало б змогу суду вирішити у подальшому питання про отримання від органу опіки і піклування відповідного подання. 
За наведених вище обставин оскаржувана ухвала суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

                                       П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2025 року скасувати, справу направити до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча:                                              Судді: