КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2026 року Київ справа №320/59495/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКАНВ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКАНВ» (ТОВ «НІКАНВ», товариство, платник податків) звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (ГУ ДПС у м. Києві, податковий орган).
Просили визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДПС у м. Києві податкові повідомлення-рішення від 26.10.2023 № 671290413 та № 671330413.
Ухвалою суду від 15.01.2025 провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що камеральна перевірка даних, задекларованих ТОВ «НІКАНВ» у податковій звітності з податку на додану вартість за липень 2023 року, проведена ГУ ДПС у м. Києві не в порядку та не в межах повноважень, передбачених законом. Вказали, що у контролюючого органу в межах проведення камеральної перевірки не було повноважень та законодавчих можливостей установити правильність формування податкового кредиту та податкових зобов`язань за липень 2023 року і які господарські операції вплинули на формування показників податкової декларації з ПДВ за липень 2023 року. Вважають, що такі повноваження контролюючого органу передбачені виключно в межах проведення документальної перевірки. Звернули увагу, що висновки перевірки про допущення позивачем порушень ґрунтуються на твердженнях про те, що податкові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 11.11.2022 № 0031810/0706 та № 0031811/0706 не оскаржувалися до суду та є узгодженими, що не відповідає дійсності, адже позивач оскаржує такі рішення у судовому порядку. Також зауважили, що податковим повідомленням рішенням від 26.10.2023 № 671290413 застосовано до позивача штраф за діяння, вчинене умисно, у той час як немає ні складу правопорушення, ні його суб`єктивної сторони у формі умислу.
До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позову просили відмовити. Зазначали, що питання, які досліджувалися у ході перевірки позивача, належать до предмету камеральної перевірки. Вказали, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 відкрито провадження у справі №320/26424/23 за позовною заявою ТОВ «НІКАНВ» до ГУ ДПС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.11.2022 №0031810/0706 та №0031811/0706. Наголосили, що таким чином, податкові повідомлення-рішення від 11.11.2022 вважалися узгодженими станом на липень 2023 року, а тому мали бути враховані позивачем при заповненні податкової декларації за липень 2023 року.
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НІКАНВ», результати якої оформлені актом від 18.10.2022 № 30903/Ж5/26-15-07-06-01-19/42753728.
На підставі висновків вказаного акта перевірки від 18.10.2022 прийняті податкові повідомлення-рішення від 11.11.2022:
- № 0031810/0706 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 36 315 грн, з яких: за податковим зобов`язанням: 24 210 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями: 12 105 грн;
- № 0031811/0706 (форма «В4»), яким було зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість за липень 2022 року на 1 592 777 грн.
01.03.2023 позивачем подано до ДПС України скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення, проте, рішенням про результати розгляду скарги від 27.04.2023 №10326/6/99-00-06-01-03-06, копія якого отримана ТОВ «НІКАНВ» 04.05.2023, скарга ТОВ «НІКАНВ» залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 11.11.2022 № 0031810/0706 та № 0031811/0706 - без змін.
У травні 2023 року ТОВ «НІКАНВ» оскаржило податкові повідомлення-рішення від 11.11.2022 № 0031810/0706 та № 0031811/0706 до суду.
Через значне навантаження згаданого суду лише 27.11.2023 ухвалою Київського окружного адміністративного суду було відкрите провадження у справі № 320/26424/23 за позовом ТОВ «НІКАНВ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.11.2022 № 0031810/0706 та № 0031811/0706.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі № 320/26424/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024, у задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 17.09.2025 скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024, а справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
При цьому, ГУ ДПС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, згідно порядку встановленого статтею 76 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (Податковий кодекс, ПК України) проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «НІКАНВ» за липень 2023 року.
За результатом перевірки складено акт від 11.09.2023 № 58623/ж5/26-15-04-13-03/42753728, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 200.4 статті 200 ПК України і розділу 5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 (Порядок №21), що призвело до завищення в декларації з ПДВ за липень 2023 року від`ємного значення, що переноситься до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму ПДВ 907 860 грн та заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету на 684 917 грн.
Названі висновки перевірки ґрунтуються на тому, що ТОВ «НІКАНВ» не відобразило у рядку 16.3 декларації зменшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу в сумі «-» 1 592 777 грн, тобто не враховано результати акта документальної позапланової виїзної перевірки від 18.10.2022 №30903/Ж5/26-15-07-06-01-19/42753728 та рішення про результати розгляду скарги від 27.04.2023 №10326/6/99-00-06-01-03-06 на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 11.11.2022 №0031810/0706 та №0031811/0706.
Позивач вважає, що перевірка проведена незаконно, її висновки необґрунтовані, а прийняті на підставі таких висновків рішення – протиправні та підлягають скасуванню. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.
Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 20.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення податкової перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність прийнятих за її висновками податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У постанові від 28.09.2022 у справі №160/2552/21 Верховний Суд зауважив, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формального порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. 
Як визначено у пунктах 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
У відповідності до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також можуть бути:
1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);
2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних;
3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах;
4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні»;
5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу;
6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки;
7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення); 
8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу;
9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу;
10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;
11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.
За нормами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Отже, законодавець розмежував податкові перевірки, зокрема, за їх предметом.
При цьому, перелік питань, які можуть входити до предмету камеральної перевірки чітко визначений підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України та є вичерпним.
З огляду на встановлені обставини цієї справи суд зазначає, що предметом вказаної камеральної перевірки позивача фактично було питання повноти нарахування зобов`язань з податку на додатку вартість, про що свідчать висновки перевірки про невідображення у податковому обліку позивача податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у м. Києві від 11.11.2022 №0031810/0706 та №0031811/0706.
Однак, достовірність, повнота нарахування (декларування) та сплати, зокрема податку на додану вартість є предметом документальної перевірки відповідно.
Разом з цим, інформація, що зібрана податковим органом стосовно платника податків поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю та не відноситься до предмета перевірки, не може слугувати підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, відповідач фактично вийшов за межі предмету камеральної перевірки, що підтверджує доводи позивача про протиправність такої перевірки.
Щодо виявлених у ході вказаної перевірки порушень, суд зазначає наступне.
За змістом пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно із пунктом 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу –
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Пункт 54.5 статті 54 ПК України передбачає, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно із пунктом 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Як закріплено у пункті 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно із пунктом 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Встановлено, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем на підставі висновку перевірки про те, що ТОВ «НІКАНВ» не відобразило у рядку 16.3 декларації зменшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу в сумі «-» 1 592 777 грн, тобто не враховано результати акта документальної позапланової виїзної перевірки від 18.10.2022 №30903/Ж5/26-15-07-06-01-19/42753728 та рішення про результати розгляду скарги від 27.04.2023 10326/6/99-00-06-01-03-06 на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 11.11.2022 №0031810/0706 та №0031811/0706.
Заперечуючи такі висновки, позивач стверджує, що не був зобов`язаний відображати нарахування за вказаними рішеннями від 11.11.2022 у податковій декларації за липень 2023 року, оскільки зобов`язання, визначені такими рішеннями, не були узгодженими, з огляду на оскарження позивачем таких рішень до суду.
У свою чергу, відповідач вказує, що зобов`язання, які визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 11.11.2022 вважалися узгодженими станом на липень 2023 року, а тому мали бути враховані позивачем при заповненні податкової декларації за липень 2023 року, оскільки судом провадження у справі №320/26424/23 відкрито 15.08.2023.
Відповідач посилається на норми Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 (Порядок №5).
Так, у відповідності до пункту 2 підрозділу 13 розділу IV Порядку №5 інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до ІКС ДПС працівником структурного підрозділу територіального органу ДПС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом трьох днів з дати отримання такого документа.
Пункт 1 підрозділу 2 розділу VII Порядку №5 визначає, що первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до ІКС ДПС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є: ухвала суду про відкриття провадження; ухвала суду про забезпечення позову; ухвала суду про відкриття апеляційного провадження; ухвала суду про відкриття касаційного провадження; ухвала суду касаційної інстанції про зупинення виконання рішення; рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд).
Згідно із пунктами 1, 2 підрозділу 4 розділу V Порядку №5 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних ІКС ДПС вносять дані до ІКС ДПС, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених ІКС ДПС із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.
Відображенню в ІКС ДПС підлягають матеріали, які зареєстровані в ІКС ДПС, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.
Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.
На підставі інформації з ІКС ДПС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про початок/продовження процедури судового оскарження (ухвала суду про відкриття провадження) донарахована/зменшена сума вважається неузгодженою (статус податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та рішення щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Оскаржується в судовому порядку»).
У разі внесення вказаної інформації: до настання граничного строку сплати/зменшення суми - відповідні первинні показники оперативного обліку в ІКП блокуються, а донараховані/зменшені суми не відображаються та не беруть участь у розрахунках; після настання граничного строку сплати/зменшення суми - в ІКП відображаються первинні показники оперативного обліку щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум у зв`язку із запізненням надходження ухвали суду про відкриття провадження у справі.
Інформація з ІКС ДПС податкових органів, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про продовження процедури судового оскарження в касаційній інстанції відображається в ІКП лише у випадку відкриття провадження та прийняття судом рішення про забезпечення адміністративного позову
Встановлено, що у травні 2023 року ТОВ «НІКАНВ» оскаржило податкові повідомлення-рішення від 11.11.2022 № 0031810/0706 та № 0031811/0706 до суду.
Через значне навантаження суду лише 27.11.2023 ухвалою Київського окружного адміністративного суду було відкрите провадження у справі № 320/26424/23 за позовом ТОВ «НІКАНВ» до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.11.2022 № 0031810/0706 та № 0031811/0706.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі № 320/26424/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024, у задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 17.09.2025 скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.05.та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024, а справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
Разом із цим, станом на час подання позивачем податкової декларації з ПДВ за липень 2023 року, закінчилась процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у м. Києві від 11.11.2022 №0031810/0706 та №0031811/0706, відомостей щодо оскарження вказаних рішень у судовому порядку у відповідача не було, а тому він з огляду на відсутність ухвали про відкриття провадження у справі обґрунтовано, хоча й помилково, вважав, грошові зобов`язання, визначені вказаними рішеннями узгодженими.
Суд зазначає, що за змістом пункту 56.18 статті 56 ПК України у разі судового оскарження податкового повідомлення-рішення, грошове зобов`язання вважається неузгодженим з моменту звернення до суду.
За змістом процесуального закону, зверненням до суду є подання позовної заяви.
Тобто, застосовуючи розширене тлумачення пункту 56.18 статті 56 ПК України, суд вважає, що грошове зобов`язання, визначене відповідно до податкового повідомлення-рішення, вважається неузгодженим з моменту подання позовної заяви.
Разом із цим, аналіз наведених положень Порядку №5 свідчить, що грошове зобов`язання, визначене відповідно до податкового повідомлення-рішення, вважається неузгодженим з моменту постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі.
Тобто, положення Порядку №5, шляхом конкретизації підстав для того, щоб вважати неузгодженим грошове зобов`язання, визначене відповідно до податкового повідомлення-рішення, яке оскаржується до суду, фактично пов`язує існування таких підстав із постановленням судом ухвали про відкриття провадження у справі. 
У випадку, який розглядається, позивач своєчасно звернувся до суду із позовом про оскарження податкових повідомлень-рішень від 11.11.2022 № 0031810/0706 та № 0031811/0706.
Однак, через велике навантаження Київського окружного адміністративного суду, ухвала про відкриття провадження у справі №320/26424/23 постановлена лише 27.11.2023.
Суд вважає, що позивач вжив усіх залежних від нього заходів для того, щоб грошове зобов`язання, визначене податковими повідомленнями-рішеннями від 11.11.2022 № 0031810/0706 та № 0031811/0706, вважалося неузгодженим станом на час подання декларації з ПДВ за липень 2023 року, а тому правомірно не відобразив у такій декларації нарахування за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями.
Отже, статус «неузгодженого» у грошового зобов`язання, визначеного повідомленнями-рішеннями від 11.11.2022 № 0031810/0706 та № 0031811/0706 станом на липень-серпень 2023 року у досліджуваному випадку зумовлений причинами незалежними від позивача, а тому останній не повинен зазнавати негативних наслідків, зумовлених дією таких причин.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про необхідність визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.10.2023 № 671290413 та № 671330413.
Резюмуючи викладене, суд констатує наявність підстав для задоволення позову.
За правилами частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Стосовно сплати судового збору, то, як вбачається із платіжної інструкції №343 від 04.03.2024 товариством позивача сплачено 13302 грн, а також 7867 грн (при належних 7 866, 32 грн) у відповідності до платіжної інструкції №391 від 14.01.2025.
Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 21 168, 32 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКАНВ» - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.10.2023 № 671290413 та від 26.10.2023 № 671330413.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011; місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКАНВ» (код ЄДРПОУ 42753728; місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 50, кв.16) судовий збір у розмірі 21 168, 32 (двадцять одна тисяча сто шістдесят вісім гривень 32 копійки) грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Суддя Скрипка І.М.