Справа № 931/965/25  Провадження №33/802/123/26 	Головуючий у 1 інстанції:Безп`ятко О. І. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року         місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 12 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Локачинського районного суду Волинської області від 12.01.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.12.2025 року о 00:20 годині в селі Холопичі по вулиці Кисилинській Володимирського району Волинської області, керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo», днз. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, від керування транспортним засобом відсторонений. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.24-27).
Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного проступку.
Вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів його винуватості та суперечать фактичних обставинам справи. Зазначає, що згідно рапорту причина його зупинки була з метою фіксації порушення комендантської години, а не підозри про стан сп`яніння, а тому подальші дії працівників поліції відбувалися в порушення чинного законодавства. Зокрема, звертає увагу суду на те, що матеріали справи містять недостовірну інформацію, працівниками поліції їх було складено за відсутності апелянта, не ознайомивши останнього з їх змістом та не відсторонивши від керування транспортним засобом як це передбачено законом. Окрім того відеозапис з місця події не місить фрагментів проведення процесуальних дій з водієм, а лише з пасажиром (а.с.30-34). 
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду (а.с.41), не з`явився. До початку судового розгляду апелянт подав клопотання про розгляд апеляційної скарги у його відсутності (а.с.42, 43), а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 268 КпАП України.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст. 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини суд повинен виходити з положень ст.251 КпАП України, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів у відповідності до ст.252 КпАП України здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень згаданих статей КпАП України.
Відповідно до диспозиції ст.130 КпАП України адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Так, відповідно до вимог п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №4541040від 15.12.2025 року стосовно ОСОБА_1 (а.с.2);
- електронним рапортом працівника поліції (а.с.4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.12.2025 року (а.с.5);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння(а.с.6);
- рапортом працівника поліції (а.с.8)
- довідкою УПП у Волинській області, відповідно до якої у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія категорії В (а.с.9);
- відеозаписом з боді-камер працівників поліції (а.с.10).
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КпАП України, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Також вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події, відеофіксація велась на нагрудні бодікамери працівників поліції.
Від так причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало порушення останнім комендантської години, про що його було повідомлено. Під час спілкування із водієм поліцейським було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення його стану, однак ОСОБА_1 відмовився. В подальшому, поліцейський ознайомив водія із ст.63 Конституції України та іншими правами, визначеними ст.268 КпАП України та перейшов до складення протоколу про адміністративне правопорушення, який оголосив ОСОБА_1 .
Таким чином факт порушення комендантської години є обставиною, яка вказує на законність дій працівників поліції щодо зупинки автомобіля під керуванням  ОСОБА_1 , а також їх подальших дій після того, як ними у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за відсутності водія, не заслуговують на увагу, адже фактично такі матеріали узгоджені з протоколом про адміністративне правопорушення, з яким було ознайомлено ОСОБА_1 , однак останній відмовився від підпису та отримання його копії.
Доводи апелянта щодо невідсторонення його від керування транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження, так як в протоколі зазначено, що від керування транспортним засобом водій відсторонений, що відповідає вимогам ч.1 ст.266 КпАП України, а також підтверджується відеозаписом, на якому поліцейський роз`яснює наслідки невиконання вказаної норми.
Апеляційний суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності є належними та допустимими та повністю узгоджуються між собою за змістом, апелянтом у своїй скарзі не наведено жодних підстав ставити під сумнів їх достовірність.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків місцевого суду фактичним обставинам справи, які перевірені в ході апеляційного розгляду, не знайшли свого підтвердження. Судом було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 12 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 , залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.