номер провадження справи 24/32/24

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 Справа № 908/204/24
м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс” про ухвалення додаткового рішення у справі №908/204/24 
за позовом:  ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю “Віра-2” (ЄДРПОУ 13624216, місцезнаходження: 69095, місто Запоріжжя, проспект Соборний, 144).
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс”(ЄДРПОУ: 25480188, місцезнаходження: 69095, місто Запоріжжя, проспект Соборний 144)
до відповідача-3:  ОСОБА_2 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 )
до відповідача-4:  ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 )
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:  ОСОБА_4 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 , місце проживання : АДРЕСА_3 )
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:  ОСОБА_5 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).
про відновлення становища, яке існувало до порушення; поновлення статуту товариства; витребування частки із статутного капіталу товариства; визначення розміру статутного капіталу товариства, складу учасників та розміру часток учасників.

За участю представників сторін:
від позивача: не прибув
від відповідача-1: не прибув
від відповідача -2: Бондар І.М., адвокат, ордер АР № 1288987 від 23.02.2024 (в режимі відеоконференції)
від відповідача-3: не прибув
від відповідача-4: не прибув
від третьої особи-1: не прибув
від третьої особи-2: не прибув

УСТАНОВИВ

25.01.2024 року від ОСОБА_1 надійшла позовна заява з позовними вимогами до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю “Віра-2” (код ЄДРПОУ 13624216); Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомашком плекс” ( код ЄДРПОУ 25480188); ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відновлення становища, яке існувало до порушення прав ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ), як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю “Віра -2” (ЄДРПОУ 13624216), тобто відновити становище, яке існувало станом на 02.12.2011 року: Відновити Статут товариства з обмеженою відповідальністю “Віра-2” ( із змінами та доповненнями, затвердженими загальними зборами учасників ТОВ “Віра-2” протоколом від 07.02.2003 року № 2 та зареєстрованим у відділі реєстрації та Єдиного реєстру Запорізької міської ради 16.12.2003 за № 0030019) в редакції станом на 02.12.2011 року; Визначити розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю “Віра-2” (ЄДРПОУ 13624216), розміром 4589200,00 грн.; Визначити склад учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Віра-2” (ЄДРПОУ 13624216), та розміри їх часток в статному капіталі товариства: ОСОБА_2 – 171 частка, вартістю 3633116,66 грн; ОСОБА_5 – 10 часток, вартістю 212462,00 грн; ОСОБА_1 – 21 частка, вартістю 446172,00 грн.; ОСОБА_6 – 14 часток, вартістю 297448,00 грн; разом 216 часток вартістю 4589200,00 грн; Витребувати зі статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс” (ЄДРПОУ 25480188, місцезнаходження: 69095, місто Запоріжжя, проспект Соборний, 144) та передати до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю “Віра-2” (ЄДРПОУ 13624216) нерухоме майно: приміщення № 201,№ 204, № 205, № 206 за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний (назва до перейменування та назва в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: проспект Леніна), 144.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.06.2024 у справі №908/204/24 в позові відмовлено. 
02.09.2024 на адресу Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс” про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17000,00 грн у справі № 908/204/24.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.09.2024 вказану заяву у справі № 908/204/24 передано на розгляд судді Азізбекян Т.А.  
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.09.2024 розгляд заяви призначено на 23.09.2024 о/об 11 год. 15 хв.
Ухвалою від 23.09.2024, враховуючи надходження запиту від Центрального апеляційного господарського суду про витребування справи №908/204/24, розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс” про ухвалення додаткового рішення у справі №908/204/24 зупинено до повернення матеріалів справи №908/204/24 до Господарського суду Запорізької області.
04.03.2025 постановою Центрального апеляційного Господарського суду апеляційну Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.06.2024 у справі № 908/204/24 – задоволено частково. Рішення Господарського суду Запорізької області від 24.06.2024 у справі № 908/204/24 - змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Матеріали справи були повернуті до Господарського суду Запорізької області.
09.05.2025 надійшов запит від Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду про витребування справи № 908/204/24 для касаційного перегляду. 
16.05.2025 Господарський суд Запорізької області направив матеріали справи до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду.
29.07.2025 Касаційним господарським судом в складі Верховного Суду було залишено касаційну скаргу без задоволення та рішення Господарського суду Запорізької області від 24.06.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2025 залишено без змін.
Враховуючи повернення матеріалів справи до Господарського суду Запорізької області, ухвалою від 13.11.2025 поновлено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс” про ухвалення додаткового рішення у справі №908/204/24 та призначено розгляд заяви на 08.12.2025 о 12 год. 20 хв. 
Ухвалою від 08.12.2025 розгляд заяви відкладено на 05.01.2026 о 10 год. 15 хв. 
Ухвалою від 05.01.2026, у зв`язку з неявкою представників сторін, розгляд заяви відкладено на 21.01.2026 о 10 год. 50 хв. 
14.01.2026 через систему “Електронний суд” надійшла заява, в якій представник відповідача 2 просив суд надати можливість брати участь у судовому засіданні по справі №908/204/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.
19.01.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс” через систему “Електронний суд” надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач-2 підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі.
Ухвалою від 21.01.2026 заяву представника відповідача-2 Бондаря Іллі Михайловича (Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергомашкомплекс") про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 908/204/24 задоволено.
У судовому засіданні 21.01.2026 представник відповідача-2 підтримав доводи, викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення, та надав пояснення щодо поданої заяви. 
Представник позивача в судове засідання 21.01.2026 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/204/24 повідомлений належним чином у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини у справі “Пономарьов проти України” сторони спору зобов`язані в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
У справі “Осіпов проти України” суд зазначив, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.
Згідно норм ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За таких обставин, суд вирішив за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/204/24 в судовому засіданні 21.01.2026 за відсутності представника позивача. 
В засіданні 21.01.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення. 
Суд повідомив строк виготовлення повного тексту ухвали та роз`яснив порядок і строк її оскарження. 
Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс” про ухвалення додаткового рішення у справі №908/204/24, додані останнім документи на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 
Частинами 1, 3 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Заявами по суті справи, відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України, є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
З дотриманням вказаних приписів законодавства у відзиві на позов Товариством з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс” (відповідачем-2) зазначений розмір понесених витрат на правову допомогу- 7000,00 грн, та орієнтовний розмір заявлених судових витрат на правничу допомогу – 2000,00 грн. Відповідачем-2 зазначено, що докази понесення цих витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відтак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що визначено частиною 6 статті 126 ГПК України.
Відповідачем-2 долучено до матеріалів справи копії: ордеру на надання правничої допомоги серія АР № 1164176 від 29.02.2024, договору про надання правничої допомоги №б/н від 23.02.2024, укладеного між Адвокатським об`єднання “Юридична компанія Радник”, в особі керуючого партнера Штабовенко Д.В., (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс” (Клієнт), за умовами якого (п. 1.1.) Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу з питань судових справ. 
Згідно із п. 2.2 договору, Адвокатське об`єднання має право покласти частину своїх обов`язків на іншу особу, з якою Адвокатське об`єднання укладає окремий договір. У випадках покладення частини своїх зобов`язань на іншу особу, Адвокатське об`єднання залишається відповідальним у повному обсязі перед Клієнтом за порушення умов даного договору. 
Відповідно до п. 4.1 договору, за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар у погодженому окремо сторонами розмірі. 
За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової ждопомогита її вартість (п. 4.2 договору). 
Додатковою угодою № 1 від 23.02.2024 сторони визначили перелік правничої допомоги, що надається за договором:
- складання та подання до Господарського суду Запорізької області відзиву у справі №908/204/24 (п. 1.1);
- складання та направлення інших заяв та клопотань у справі (п. 1.2);
- представництво інтересів в судових засіданнях по справі за вищезазначеним позовом (п. 1.3). 
Пунктом 2 Додаткової угоди визначено, що винагорода Адвокатського об`єднання за пунктом 1.1 цієї угоди складє 7000,00 грн, із розрахунку 3,5 годин роботи * 2000,00 грн (одна година роботи. 
Винагорода Адвокатського об`єднання за пунктом 1.3 цієї угоди складає 2000,00 грн за одне судове засідання (п. 3 Додаткової угоди). 
Згідно підписаного сторонами Акта приймання-передачі наданих № 1 від 26.02.2024 Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв наступну правову допомогу: складання та подання до Господарського суду відзиву у справі № 908/204/24 вартістю 7000,00 грн. 
Сплата винагороди підтверджується платіжною інструкцією № 2607 від 28.02.2024 на суму 7000,00 грн.
02.05.2024 від відповідача-2 до суду надійшла заява про надання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій відповідач-2 просив, у разі відмови у позові, стягнути з позивача на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13000,00 грн. До заяви долучено рахунок на оплату на суму 6000,00 грн та Акт наданих послуг щодо надання послуг представництва в суді на суму 6000,00 грн. 
Сплата цих послуг підтверджується платіжною інструкцією № 2673 від 23.04.2024 на суму 6000,00 грн.
21.06.2024 відповідач-2 надав суду заяву про надання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій відповідач-2 просив, у разі відмови у позові, стягнути з позивача на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17000,00 грн. До заяви долучено акт наданих послуг на суму 4000,00 грн щодо представництва в суді у справі № 9608/204/24 та платіжну інструкцію № 2717 від 14.06.2024 щодо сплати 4000,00 грн.
В заяві про ухвалення додаткового рішення відповідачем-2 наведено детальний перелік виконаних робіт (наданих послуг):
- складання відзиву на позовну заяву у справі № 908/204/24 – 7000,00 грн;
- представництво в Господарському суді Запорізької області 22.03.2024 у справі №908/204/24 – 2000,00 грн;
- представництво в Господарському суді Запорізької області 22.04.2024 у справі №908/204/24 – 2000,00 грн;
- представництво в Господарському суді Запорізької області 16.05.2024 у справі №908/204/24 – 2000,00 грн;
- представництво в Господарському суді Запорізької області 10.06.2024 у справі №908/204/24 – 2000,00 грн;
- представництво в Господарському суді Запорізької області 24.06.2024 у справі №908/204/24 – 2000,00 грн. 
Загальна вартість послуг складає 17000,00 грн.
Від позивача заперечень щодо розміру заявлених відповідачем витрат на правову допомогу суду не надано. 
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі “Двойних проти України” (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі “Гімайдуліна і інших проти України” (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі “East/West Alliance Limited" проти України”, від 26 лютого 2015 року у справі “Баришевський проти України” (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При цьому суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат в силу приписів частини п`ятої статті 126 ГПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.
У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, згідно з частиною першою статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому, згідно з статтею 74 ГПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно зі ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. 
Відповідачем під час розгляду справи № 908/204/24 до заяв про надання доказів понесення витрат на правову допомогу та до заяви про ухвалення додаткового рішення надавались детальні описи наданих послуг та акти приймання-передачі наданих послуг, а також докази їх понесення. Відповідно до даних документів, Адвокатським об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято послуги на загальну суму 17000,00 грн.
Матеріалами справи доведено, що Адвокатським об`єднанням фактично надані відповідачу-2 послуги, про які зазначені у заяві про прийняття додаткового рішення. 
Розмір понесених витрат на таку суму суд вважає таким, що не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару з урахуванням таких критеріїв як: справедливість, добросовісність, реальність та розумність; принципів співмірності та розумності судових витрат із складністю справи, виконаним адвокатом обсягом робіт та витраченим адвокатом часом на надання послуг у цій справі. 
Суд визнав суму гонорару співмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За результатами вирішення спору рішенням суду від 24.06.2024 у справі № 908/204/24 в позові відмовлено. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2025 рішення суду першої інстанції змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В решті рішення суду залишено без змін. За результатам касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанції залишені без змін. 
Отже, рішення прийнято не на користь позивача. 
Як наголошує Верховний Суд у постанові 01.12.2021 у справі № 641/7612-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. В той же час, закон визначає критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен як враховувати, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Надані відповідачем докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування йому судом витрат на професійну правничу допомогу за рахунок позивача, оскільки їх розмір відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Таким чином, враховуючи відмову рішенням суду у задоволенні позовних вимог, а також висновків суду щодо співмірності суми гонорару зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача-2 та стягнення з позивача на його користь 17000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи №908/204/24. 
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232, 233, 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс” про ухвалення додаткового рішення у справі №908/204/24 - задовольнити повністю.
Стягнути з Ситенького Юрія Васильовича (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергомашкомплекс”(ЄДРПОУ: 25480188, місцезнаходження: 69095, місто Запоріжжя, проспект Соборний 144) 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. 
Видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення ,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення виготовлено в повному обсязі та підписано – 23.01.2026. 

Суддя Т.А. Азізбекян