ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року 
м. Київ
cправа № 906/841/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А., 
за участю секретаря судового засідання - Кравченко О. В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтайм капітал" 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 (Коломис В. В. - головуючий, судді: Саврій В. А., Юрчук М. І.) і рішення Господарського суду Житомирської області від 20.06.2025 (суддя Лозинська І. В.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Поліські зорі"
до: (1) державного реєстратора Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області Богуша Олександра Васильовича, (2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтайм капітал", 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 
про визнання протиправним та скасування рішення, витребування майна з чужого незаконного володіння.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Узагальнений зміст і обґрунтування позовних вимог і підстав позову
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Поліські зорі" (далі - "Позивач", ТОВ "Фірма Поліські зорі") звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до державного реєстратора Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області Богуша Олександра Васильовича (далі - "Відповідач-1", держреєстратор Богуш О. В.) і Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтайм капітал" (далі - "Відповідач-2", ТОВ "ФК "Фінтайм капітал"), в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 74451686 від 06.08.2024, прийняте держреєстратором Богушем О. В. щодо державної реєстрації припинення обтяження № 49532447;
- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 74451866 від 06.08.2024, прийняте держреєстратором Богушем О. В. щодо державної реєстрації права власності за ТОВ "ФК "Фінтайм капітал" на нежиле приміщення (магазин), (літ. А) загальною площею 650,7 кв.м., за адресою: м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 62 (р/№ об`єкта нерухомого майна 1589776618000);
- витребувати з незаконного володіння ТОВ "ФК "Фінтайм капітал" на користь ТОВ "Фірма Поліські зорі" зазначене нежиле приміщення.
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "Фірма Поліські зорі" стверджувало про те, що воно є власником спірної нерухомості, однак держреєстратор Богуш О. В. безпідставно здійснив реєстрацію припинення обтяження, накладеного на це майно на підставі ухвали господарського суду від 06.03.2023 у справі № 296/10422/188, та зареєстрував право власності на нього за TOB "ФК "Фінтайм Капітал" з порушенням вимог законодавства.
Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій
3. Господарський суд Житомирської області рішенням від 20.06.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 74451686 від 06.08.2024, прийняте держреєстратором Богушем О. В. щодо державної реєстрації припинення обтяження № 49532447 від 13.03.2023, накладеного на підставі ухвали Господарського суду Житомирської області від 06.03.2023 у справі № 296/10422/18; витребував з незаконного володіння ТОВ "ФК "Фінтайм Капітал" на користь ТОВ "Фірма Поліські зорі" нежиле приміщення (магазин) (літ. А), загальною площею 650,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 62 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив. 
4. За наслідками перегляду цієї справи в апеляційному порядку Північно-західний апеляційний господарський суд своє постановою від 01.10.2025 рішення господарського суду першої інстанції від 20.06.2025 залишив без змін. 
5. Рішення судів попередніх інстанцій узагальнено мотивовані такими аргументами і обставинами.
(1) 24.10.2008 АКБ "Правекс-Банк" та ОСОБА_1 (позичальник) уклали договір про відкриття кредитної лінії № 575-005/08Ф (із змінами та доповненнями) (далі - кредитний договір), відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 650000,00 дол. США, з початковою сплатою річних - 17,99%, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 24.10.2013.
(2) Водночас з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором того ж 24.10.2008 ТОВ "Фірма Поліські зорі" (іпотекодавець) та АКБ "Правекс-Банк" (іпотекодержатель) уклали договір іпотеки № 575-005/08Ф, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І. В. 24.10.2008 та зареєстрований в реєстрі за № 6503 (далі - договір іпотеки), за п. 1.1 якого ТОВ "Фірма Поліські зорі" передало в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно: нежиле приміщення (магазин) (літ. А), загальною площею 650,70 кв. м, за адресою: м. Житомир, вул. Бородія (наразі - Івана Сльоти), 62 (далі - предмет іпотеки).
(3) Згідно з пп. 2.1.6 п. 2.1 договору іпотеки, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником основного зобов`язання, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому розділом 3 даного договору, та задовольнити свої майнові вимоги за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна в повному обсязі.
(4) АКБ "Правекс-Банк" відчужив права вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договорами. В ході розвитку спірних правовідносин кредитор та іпотекодержатель за цими договорами неодноразово змінювалися і наразі таким є ТОВ "ФК "Фінтайм капітал". 
(5) Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:
- держреєстратор Богуш О. В. 06.08.2024 на підставі власного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 74451686 припинив обтяження майна, що є предметом іпотеки № 49532447 від 13.03.2023, накладене на підставі ухвали Господарського суду Житомирської області від 06.03.2023 у справі № 296/10422/18;
- держреєстратор Богуш О. В. 05.08.2024 на підставі власного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.08.2024, індексний № 74451866, та договору іпотеки, серія та номер: 575-005/08Ф, виданого 24.10.2008, видавник АТ "Правекс Банк"/ТОВ "Фірма Поліські зорі"; договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, серія та номер: 374, виданий 13.03.2018, зареєстрував право власності на нежиле приміщення, що є предметом договору іпотеки за ТОВ "ФК "Фінтайм Капітал" в порядку звернення стягнення на нього.
(6) Розглянувши доводи позовної заяви та перевіривши законність проведених дій, суди попередніх інстанцій констатували, що: 
- держреєстратор Богуш О. В. 06.08.2024 прийняв рішення № 74451686 про припинення обтяження № 49532447 від 13.03.2023 у вигляді арешту на предмет іпотеки, накладеного 06.03.2023 Господарським судом Житомирської області у справі № 296/10422/18, у той час, коли Позивач оскаржував до суду апеляційної інстанції у тій справі ухвалу господарського суду від 12.07.2024, якою скасовано заходи забезпечення позову, вжиті 06.03.2023, що є порушенням положень частини дев`ятої статті 140 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);
- в свою чергу при прийняті рішення № 74451866 від 06.08.2024 держреєстратор Богуш О. В. не дотримався вимог, передбачених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (далі - Порядок № 1127), оскільки проігнорував, що ТОВ "ФК "Фінтайм Капітал" не було проведено та, відповідно, не було подано експертну оцінку ринкової вартості іпотечного приміщення, як ціни набуття права власності на нього; 
- довідка ж про оціночну діяльність об`єкта нерухомості № 201-20240730-0008164603 від 30.07.2024, згенерована за допомогою електронного сервісу за посиланням https://evaluation.spfu.gov.ua/, яка додана до заяви про державну реєстрацію прав, на підставі якої прийняте оскаржуване рішення держреєстратора про реєстрацію права власності на іпотечне майно за ТОВ "ФК "Фінтайм Капітал", не є документом, що виготовляється/формується суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до вимог Порядку № 1127, оскільки формування цієї довідки не передбачає виконання жодних процедур з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності та не враховує фактичний стан об`єкта нерухомості;
- крім цього, при ознайомленні з документами реєстраційної справи щодо вищевказаного об`єкта нерухомого майна виявлені факти вчинення держреєстратором операцій з електронними копіями документів вже після самих реєстраційних дій, а саме зміна та додавання електронних образів сканованих копій документів, дата створення яких не відповідає даті вчинення реєстраційних дій, серед іншого, на момент прийняття оскаржуваного рішення № 74451866 від 06.08.2024 держреєстратору не були подані листи-вимоги, надіслані Відповідачем-2 Позивачеві та боржникові (третя особа у цій справі), № 24/03-1 від 11.03.2024, 04/04-1 від 04.04.2024, 04/04-2 від 04.04.2024.
(7) Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій виснували про підставність позовних вимог ТОВ "Фірма Поліські зорі" щодо визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 74451686 від 06.08.2024, прийнятого держреєстратором Богушем О. В. щодо державної реєстрації припинення обтяження № 49532447, а також щодо витребування спірного майна із незаконного володіння ТОВ "ФК "Фінтайм капітал". Водночас вимогу про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 74451866 від 06.08.2024, прийнятого держреєстратором Богушем О. В. щодо державної реєстрації права власності за ТОВ "ФК "Фінтайм капітал" на спірне майно суди визнали необґрунтованою, вказавши про неефективність обраного Позивачем у цій частині способу захисту.
Касаційна скарга
6. Не погодившись із судовими рішеннями, ТОВ "ФК "Фінтайм капітал" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить в частині задоволених позовних вимог їх скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги
7. Підставами касаційного оскарження ухвалених у цій справі судами попередніх інстанцій рішення та постанови Відповідач-2 визначає підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України. 
8. Обґрунтовуючи наявність зазначених підстав касаційного оскарження, зазначає таке:
- суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи статті 37 Закону України "Про іпотеку", пункту 61 Порядку № 1127, порушили положення статей 2, 3, 73, 76, 77, 78, 79, 269 ГПК України, а також не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 09.12.2024 у справі № 260/10888/23, від 05.12.2018 у справі № П/9901/736/18, від 20.05.2020 у справі № 809/1031/16, від 21.05.2021 у справі № 1.380.2019.006107, від 22.07.2021 у справі № 340/141/21, від 16.08.2021 у справі № 240/10995/20, від 12.09.2022 у справі № 120/16601/21-а, від 13.09.2023 у справі № 204/2321/22 (щодо необхідності забезпечення доступу до правосуддя та уникнення при розгляді справ надмірного формалізму); 
- суди попередніх інстанцій не дослідили надані Відповідачем-2 докази, а саме: письмові вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, направлені іпотекодавцю та боржнику; довідку іпотекодержателя із зазначенням суми боргу та оціночної вартості предмета іпотеки; довідку про оціночну вартість нерухомого майна, сформовану через електронний сервіс ФДМУ; конверти з трек-номерами, що підтверджують належне відправлення вимог. 
Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу
9. 03.12.2025 до суду касаційної інстанції надійшов відзив ТОВ "Фірма Поліські зорі", в якому воно заперечує проти задоволення скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, а посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду нерелевантними. З оскарженими рішеннями судів попередніх інстанцій Позивач погоджується, а тому просить залишити їх без змін, у задоволенні касаційної скарги відмовити. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів попередніх інстанцій
10. Касаційне провадження у цій справі Верховний Суд відкрив з підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України, про що 17.11.2025 постановив відповідну ухвалу. 
11. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
12. Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення представників Позивача (Опанасюк С. П.) і Відповідача-2 (Фукс А. В.), дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження і вважає, що подана касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких міркувань.
13. Приписами пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
14. Відповідно до положень згаданої норми, касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових: 
(1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; 
(2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
15. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який було сформульовано у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема і пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.
При цьому, з-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. 
Подібність правовідносин суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).
16. Не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.
17. Водночас суд касаційної інстанції зазначає, що слід виходити також з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
18. Враховуючи наведене, проаналізувавши обставини правовідносин у даній справі та у справах, на неврахування правових висновків в яких посилається скаржник у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що правовідносини у порівнюваних справах не є подібними, а тому підстави для здійснення касаційного провадження у цій справі з покладенням в основу правових висновків із вказаних постанов відсутні з огляду на таке.
19. Так, у справі № 260/10888/23 спірні правовідносини склалися щодо питання наявності/відсутності правових підстав для визнання протиправним та скасування оспорюваних пунктів наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" про анулювання державному реєстратору доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
20. У справі № П/9901/736/18 спірні правовідносини склалися щодо питання наявності/відсутності правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів "Про накладення дисциплінарного стягнення щодо заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області (відповідна особа) та прокурора цієї ж прокуратури (відповідна особа)" у частині накладення на першого дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів прокуратури. Водночас Велика Палата Верховного Суду постанову від 05.12.2018 у тій справі ухвалювала за результатами апеляційного перегляду ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про повернення позовної заяви. 
21. У справі № 809/1031/16 спірні правовідносини склалися щодо питання наявності/відсутності правових підстав для визнати протиправною та скасування постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції України про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та наказу на здійснення позапланової перевірки.
22. У справі № 1.380.2019.006107 спірні правовідносини склалися щодо питання наявності/відсутності правових підстав для визнання протиправним та скасування припису Міністерства культури України щодо припинення проведення земляних та будь-яких інших будівельних робіт на відповідному об`єкті. Водночас Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постанову від 21.05.2021 у тій справі ухвалював за результатами касаційного перегляду ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
23. У справі № 340/141/21 спірні правовідносини склалися щодо питання наявності/відсутності правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області "Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність". Водночас Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постанову від 22.07.2021 у тій справі ухвалював за результатами касаційного перегляду ухвали Третього апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги. 
24. У справі № 240/10995/20 спірні правовідносини склалися щодо питання наявності/відсутності правових підстав для визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці. Водночас Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постанову від 16.09.2021 у тій справі ухвалював за результатами касаційного перегляду ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
25. У справі № 120/16601/21-а спірні правовідносини склалися щодо питання наявності/відсутності правових підстав для визнання протиправною відмови Пенсійного фонду України у Вінницькій області у перерахунку та встановленні з відповідної дати розміру пенсійного забезпечення позивача у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та у відшкодуванні шкоди, якої позивач зазнав внаслідок дії частини третьої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Водночас Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постанову від 12.09.2022 у тій справі ухвалював за результатами касаційного перегляду ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження.
26. У справі № 204/2321/22 спірні правовідносини склалися щодо питання наявності/відсутності правових підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Водночас Велика Палата Верховного Суду постанову від 13.09.2023 у тій справі ухвалювала за результатами касаційного перегляду ухвали Дніпровського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги. 
27. Аналіз наведеного очевидно свідчить про те, що спірні правовідносини, які склалися між учасниками справи № 906/841/24 є неподібними тим, які мали місце у вказаних справах. Правовідносини у порівнюваних справах відрізняються своєю суттю, змістом, нормативно-правовим регулюванням та взагалі не містять навіть будь-яких схожих ознак. У жодній із проаналізованих справ спірні правовідносини не стосувалися питань, пов`язаних з оскарженням процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку; норми Закону України "Про іпотеку" та Порядку № 1127 у них не застосовувались. Більше того, майже усі перелічені скаржником постанови Верховний Суд ухвалював щодо питань дотримання процесуального законодавства (зокрема строків звернення до суду), в той час як по суті проваджень ніяких висновків не надавав. 
28. У цій частині суд касаційної інстанції вважає доцільним звернути увагу скаржника на тому, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц вказала, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ та з огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин справ, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі.
29. Щодо ж побічно згаданих Відповідачем-2 у скарзі постанов Верховного Суду зі справ № 910/18036/17, 917/1307/18, № 902/761/18, № 917/2101/17, № 129/1033/13-ц, то посилання на них колегією суддів бути прийняті взагалі не можуть, оскільки касаційна скарга не містить аргументів про неврахування судами викладених саме у цих постановах висновків Верховного Суду.
30. Положення ГПК України покладають обов`язок з визначення та доведення того, якого висновку Верховного Суду не було враховано при прийнятті оскаржуваного рішення, саме на скаржника, що, з урахуванням положень статті 290 ГПК України, зобов`язує останнього, а не суд, у скарзі повно викласти та детально описати невідповідність оскаржуваного судового рішення практиці Верховного Суду із застосування конкретної норми. Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, яких не виклав сам скаржник. В іншому випадку вказане би призводило до порушення таких принципів господарського процесу, як змагальність та диспозитивність.
31. Крім цього, колегія суддів також зауважує, що надані касаційним судом у згаданих скаржником постановах висновки стосуються загальних підходів до оцінки доказів при з`ясуванні обставин будь-якої справи, а тому вони не можуть бути покладені у заперечення висновків судів попередніх інстанцій у даній справі, які ґрунтуються на оцінці судами іншої сукупності доказів та за іншого предмета доказування.
32. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
33. Умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).
34. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
35. Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають із подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.
36. Зважаючи на те, що усі постанови суду касаційної інстанції, на які посилається ТОВ "ФК "Фінтайм компані" у касаційній скарзі в обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, для касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, прийняті касаційним судом у неподібних справі № 906/841/24 правовідносинах, колегія суддів Верховного Суду на підставі наведеного вище пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України, дійшла висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Відповідача-2 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 і рішення Господарського суду Житомирської області від 20.06.2025 у цій справі в частині вказаної підстави касаційного оскарження.
37. Щодо ж підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України колегія суддів зазначає таке.
38. На обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник посилається на неповне дослідження судами зібраних у справі доказів.
39. Верховний Суд враховує, що у розумінні пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження є передбачене пунктом 1 частини третьої статті 310 цього Кодексу процесуальне порушення, яке полягає у недослідженні судом зібраних у справі доказів.
40. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.
41. Таким чином, за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у виді недослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
42. Натомість зміст касаційної скарги переконливо свідчить про те, що доводи Відповідача-2 зводяться здебільшого до посилань на необхідність переоцінки наявних у справі доказів, але, як зазначено вище, скаржник при цьому належним чином не обґрунтував у своїй касаційній скарзі наявність хоча б однієї з підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України.
43. За таких обставин колегія суддів не бере до уваги доводи скаржника про неповне дослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів за умови відсутності підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України.
44. Звідси інша, зазначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України (щодо недослідження зібраних у справі доказів), не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних рішення і постанови.
Висновки за результатами касаційного провадження
45. З огляду на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, колегія суддів на підставі пункту 5 частини першої статті 296 цього Кодексу дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Відповідача-2 у частині зазначеної підстави касаційного оскарження.
46. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
47. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
48. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів вважає, що викладені у касаційній скарзі доводи не отримали підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржених рішення і постанови судів попередніх інстанцій. 
Судові витрати
49. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
За таких обставин, керуючись статтями 296, 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтайм капітал" з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.
2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтайм капітал" з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення, а Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 і рішення Господарського суду Житомирської області від 20.06.2025 у справі № 906/841/24 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Міщенко І. С.

Судді Берднік І. С.

Зуєв В. А.