Справа № 686/23422/25
Провадження № 2-о/686/87/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м.Хмельницький 
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді – Чевилюк З.А.
за участі секретаря – Томашівської А.Т., 
за участі заявника ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Хмельницька міська рада про встановлення факту постійного проживання,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ) разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час її смерті. 
ОСОБА_2 була матір`ю ОСОБА_1 . За життя склала заповіт 19.11.2012 року, за яким належну на праві власності квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 .
Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що пропущено строк прийняття спадщини.
Після смерті матері інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, тому заявник звертається із даною заявою до органу місцевого самоврядування, на території якого знаходиться об`єкт нерухомості, що входить до складу спадщини.
Мати була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .
Адреса реєстрації заявника відрізняється від адреси реєстрації померлої матері: АДРЕСА_3 .
Останні місяці перед смертю матері, заявник проживав разом з нею, доглядав її, купував ліки, продукти, готував їжу, сплачував комунальні послуги. Своїми силами поховав маму на міському кладовищі.
Встановлення факту постійного проживання із померлою потрібно заявнику для оформлення спадщини.
В судовому засіданні заявник підтримав заяву та наполягав на її задоволені. Хмельницька міська рада подала письмовий відзив, за яким у вирішенні справи покладається на розсуд суду; просить здійснити розгляд справи за відсутності.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 . 
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.
ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними свідоцтвами.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.
За життя ОСОБА_2 оформила заповіт 19.11.2020року на ОСОБА_1 , за яким заповіла право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Інших спадкоємців по смерті ОСОБА_2 немає, за матеріалами спадкової справи.
Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 .
Мати була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .
Адреса реєстрації заявника відрізняється від адреси реєстрації померлої матері: АДРЕСА_3 .
Останні місяці перед смертю матері, заявник проживав разом з нею, доглядав її, купував ліки, продукти, готував їжу, сплачував комунальні послуги.Своїми силами поховав маму на міському кладовищі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 . 
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з нормами ст.1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 ст. 315ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, що передбачені ч. 1 зазначеної статі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.
Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.
Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.
При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів
Отже, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення заявленого факту. 
Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 258,294, 315,319,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Заяву задоволити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ) разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час її смерті. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. 
Повний текст рішення виготовлено 14 січня 2026 року.

Головуючий суддя: З.А.Чевилюк