ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
15.01.2026	Справа № 910/9721/25	

Суддя Н.Плотницька, розглянувши справу 
за позовом	Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (04136, місто Київ, вулиця Стеценка, 1-А)	
до	Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 25)	
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,на стороні позивача	
 	Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі" (85302, Донецька область, Покровський район, місто Покровськ, вулиця Шосейна, будинок 32)	
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,на стороні позивача	
 	Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК високовольтні мережі" (49111, Дніпропетровська область, місто Дніпро, Запорізьке шосе, будинок 22)	
про	визнання відсутнім права, відновлення становища, яке існувало до порушення та стягнення 8 034 693 грн 20 коп.	
Представники сторін	
від позивача:	Маркушев Я.С.	
від відповідача:	Салівон В.І.	
від третьої особи-1:не з`явились	
від третьої особи-2: не з`явились	

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
05.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" з вимогами до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про:
- визнання відсутнім право Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" здійснювати розрахунки врегулювання (корегування) Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 11.05.2019 № 0533-01041 за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 у бік збільшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, проданої Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", на 2 656,083 МВт год загальною вартістю 8 034 688,17 грн та у бік зменшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, купленої Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", на 296,718 МВт год загальною вартістю 5,03 грн;
- визнання відсутнім право Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" складати акт-корегування (врегулювання) до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2022 № ВН/22/04-0533, Акту-корегування (врегулювання) від 16.09.2022 № ВР/22/04-0533 згідно з Договором від 11.05.2019 № 0533-01041 стосовно збільшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, проданої Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", на 2 656,083 МВт·год, загальною вартістю 8 034 688,17 грн та зменшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, купленої Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", на 296,718 МВт·год загальною вартістю 5,03 грн;
- зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відновити становище Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі", яке існувало до порушення права, шляхом коригування в сторону зменшення загальних обсягів та вартості купівлі Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські регіональні електромережі" електричної енергії для врегулювання небалансів до Акту-корегування (врегулювання) від 27.06.2025 №СВБ_ВР_04_2022_04_0533 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2022 № ВН/22/04-0533, Акту-корегування (врегулювання) від 16.09.2022 № ВР/22/04-0533 згідно з Договором від 11.05.2019 № 0533-01041 на 2 656,083 МВт·год, загальною вартістю 8 034 688,17 грн, в т.ч. ПДВ 1 339 114,70 грн, та шляхом коригування в сторону збільшення загальних обсягів та вартості продажу Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські регіональні електромережі" електричної енергії для врегулювання небалансів до Акту-корегування (врегулювання) від 27.06.2025 № СВБ_ВР_04_2022_04_0533 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2022 № ВН/22/04-0533, Акту-корегування (врегулювання) від 16.09.2022 № ВР/22/04-0533 згідно з Договором від 11.05.2019 № 0533-01041 на 296,718 МВт·год, загальною вартістю 5,03 грн, в т.ч. ПДВ 0,83 грн;
- стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" 8 034 693,20 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після виходу з балансуючої групи позивача Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", відповідач безпідставно використав фінансову гарантію позивача в сумі 8 034 693,20 грн на підставі проведеного у червні 2025 року коригування (врегулювання небалансів електричної енергії) за квітень 2022 року на підставі акту-коригування та рахунку-фактури, на проведення якого не було підстав.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2025 відкрито провадження у справі № 910/9721/25, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 08.09.2025, а також залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивач Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК високовольтні мережі".
28.08.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про продовження строку на надання відзиву.
08.09.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошено перерви в підготовчому засіданні до 29.09.2025.
15.09.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошено перерви в підготовчому засіданні до 20.10.2025.
01.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про продовження строку на надання заперечення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошено перерви в підготовчому засіданні до 10.11.2025.
20.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли клопотання про витребування доказів та заява про забезпечення доказів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 повернуто без розгляду заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про забезпечення доказів.
24.10.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заперечення проти заяви (клопотання) про витребування доказів.
06.11.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошення перерви в підготовчому засіданні на 01.12.2025.
19.11.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заперечення проти письмових пояснень відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.01.2026. 
В судове засідання 15.01.2026 з`явилися представники сторін та надали пояснення по суті спору. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.
Представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, та просить відмовити позивачу в задоволенні позову.
У судовому засіданні 15.01.2026 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:
11.05.2019 Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" приєднано до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії (ідентифікатор договору №0533-01041), що є публічним договором приєднання та додатком 1 до Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307 (далі - Правила ринку), долучено до реєстру учасників ринку.
Відповідно до пункту 1.2 договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність в якості СВБ (користувач системи передачі/трейдер/оператор ринку/гарантований покупець в якості учасника ринку).
Згідно із пунктом 5.2 договору СВБ, що є електропостачальником, повинна відкрити в одному з уповноважених банків поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Відповідно до договору про участь у балансуючій групі від 29.12.2020 № 5959-ДОЭ, ПРАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" є стороною, відповідальною за баланси, а учасниками балансуючої групи є: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі", Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі", Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК високовольтні мережі", Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі".
У відповідності до пункту 2.4. договору про участь у балансуючій групі від 29.12.2020 №5959-ДОЭ, СВБ зобов`язується нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії балансуючої групи перед ОСП, а учасники балансуючої групи зобов`язуються нести фінансову відповідальність за свої небаланси електричної енергії перед СВБ.
З 00:00:00 год. 01.06.2022 Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі Електромережі" виключено зі складу учасників балансуючої групи позивача, про що відповідача повідомлено листом від 27.05.2022 № 04/710/5154.
Одночасно, 01.06.2022 позивачем підписано з Акціонерним товариством "ДТЕК Донецькі Електромережі" угоду про врегулювання питань при виключенні з балансуючої групи.
З 00:00:00 год. 13.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" виключено зі складу учасників балансуючої групи позивача, про що відповідача повідомлено листом від 10.04.2023 №04/710/4742.
Також, 13.04.2023 позивачем підписано з Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" угоду про врегулювання питань при виключенні з балансуючої групи.
Так, згідно із пунктами 2.1 наведених вище угод учасниками оплачена уся вартість небалансів та інших платежів, що виникли на підставі договору. Учасники не мають невиконаних фінансових зобов`язань перед СВБ.
У пунктах 2.2 наведених вище угод зазначено, що СВБ не несе фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії учасників, зобов`язання з оплати яких виникнуть після виходу учасників з балансуючої групи, створеної відповідно до договору (після 01.06.2022 для Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" та після 13.04.2023 для Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі") зобов`язань щодо врегулювання небалансів та інших зобов`язань, встановлених договором.
Учасники несуть фінансову відповідальність за небаланси, що виникли після укладення цієї угоди самостійно відповідно до Правил ринку (пункти 2.3 наведених угод).
Відповідно до пунктів 2.4 наведених угод, дія договору для учасників припиняється.
27.06.2025 на електронну адресу позивача відповідачем направлено акт-корегування (врегулювання) № СВБ_ВР_04_2022_04_0533 від 27.06.2025 до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2022 № ВН/22/04-0533, Акту-корегування (врегулювання) від 16.09.2022 № ВР/22/04-0533 згідно з договором від 11.05.2019 №0533-01041 за квітень 2022 року на суму 8 034 688 грн 17 коп. (з ПДВ).
27.06.2025 позивач повідомив відповідача листом № 04/710/5516 про незгоду зі вищевказаним Актом-корегування за квітень 2022 року та ініціювання спору, за результатами якого вимагав від відповідача відновити замінені нульовими значеннями, агреговані дані комерційного обліку площадок вимірювання Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу", а також не покладати на втрати ОСР ці обсяги електричної енергії та не пред`являти до оплати на СВБ.
Листом від 30.06.2025 № 04/710/5198 позивач повідомив відповідача про неправомірність акту-корегування щодо даних комерційного обліку площадок вимірювання Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" за квітень 2022 року.
Листом від 03.07.2025 відповідач повідомив позивача про надання йому статусу "Переддефолтний" за незабезпечення коштів, вільних від інших зобов`язань з оплати поточної заборгованості та погашення простроченої заборгованості, в обсязі, достатньому для оплати звітів за врегулювання квітня 2022 року.
В той же день, позивач направив на електронну адресу та на поштову адресу відповідача лист за вих. №04/710/5318 від 03.07.2025, в якому повідомив НЕК "Укренерго" про незгоду із набуттям статусу "Переддефолтний", а також висловив свою позицію стосовно відсутності заборгованості за квітень 2022 року.
Листом від 03.07.2025 № 01/40878 відповідачем було повідомлено позивача про те, що згідно з пунктом 8 Банківської гарантії від 30.08.2022 № LGI-111/2022 та змін до неї від 29.12.2023 № 2, оформленої АТ "Таскомбанк", НЕК "Укренерго" була оформлена вимога від 03.07.2025 № 01/40817 для покриття заборгованості принципала за рахунок Гарантії на суму 8 034 693 грн 20 коп.
03.07.2025 позивач на електронну пошту відповідача надіслав лист, в якому вимагав не враховувати фінансову гарантію в сумі 8 034 693 грн 20 коп. для погашення заборгованості врегулювання квітень 2022 року, оскільки у товариства відсутня заборгованість перед НЕК "Укренерго". 
04.07.2025 відповідачем згідно з актом-корегування (врегулювання) № СВБ_ВР_04_2022_04_0533 від 27.06.2025 здійснено списання грошових коштів у сумі 8 034 693 грн 20 коп., що зберігалися на поточному рахунку відповідача, як фінансова гарантія позивача, що підтверджується платіжною інструкцією від 04.07.2025 № 2124.
07.07.2025 позивач надіслав на поштову адресу відповідача вимогу за вих. №04/710/5373 про повернення фінансової гарантії в сумі 8 034 693 грн 20 коп., яку було враховано для погашення простроченої заборгованості врегулювання квітень 2022 року. 
09.07.2025 Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" листом за вих. № 01/42022 повідомило позивача про те, що 04.07.2025 адміністратором розрахунків були здійснені заходи, передбачені пунктом 6.1.22 глави 6.1. розділу VI Правил ринку, а саме, використана фінансова гарантія ПРАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" в сумі 8 034 693 грн 20 коп. в рахунок погашення простроченої заборгованості за електричну енергію з метою врегулювання небалансів за квітень 2022 року.
Вказані обставини у сукупності і стали підставою для звернення позивача до суду з розглядуваним позовом. 
Заперечуючи проти задоволення позивних вимог відповідачем наголошено, що списання фінансової гарантії в погашення заборгованості позивача перед відповідачем було здійснено на виконання умов договору, у точній відповідності до Правил ринку, що спростовує твердження позивача про нібито порушення його прав. Оскільки НЕК "Укренерго" керується даними АКО, що внесені до системи управління ринком, і допоки такі дані не змінені, складений відповідачем акт-корегування (врегулювання) від № СВБ_ВР_04_2022_04_0533 від 27.06.2025 є обов`язковими до виконання позивачем.
Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії".
Частиною сьомою статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що за результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку.
Згідно з положеннями частин першої та другої статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії. З метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед оператором системи передачі.
У частині сьомій статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що у рамках балансуючої групи сторона, відповідальна за баланс балансуючої групи, здійснює купівлю та продаж електричної енергії в обсязі небалансів електричної енергії, обумовлених такими учасниками балансуючої групи, на договірних засадах.
Пунктом 1.5.4. Правил ринку встановлено, що учасники балансуючої групи несуть фінансову відповідальність за небаланс перед своєю СВБ у рамках своїх небалансів електричної енергії з урахуванням правил функціонування балансуючої групи гарантованого покупця.
Згідно з пунктом 1.5.5. Правил ринку СВБ несе фінансову відповідальність перед ОСП за небаланси електричної енергії всіх учасників ринку, які увійшли до балансуючої групи, яку вона представляє.
Суд зазначає, що наведені вище положення чинного законодавства свідчать про те, що кожний учасник ринку має стати стороною відповідальною за баланс і нести фінансову відповідальність перед Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", як ОСП.
Чинне законодавство також надає можливість кожному учаснику ринку увійти до балансуючої групи та передати свою відповідальність СВБ.
Таким чином саме виходячи із обраної таким учасником моделі участі у балансуючому ринку визначаються межі відповідальності такого учасника перед Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", як ОСП.
З метою врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії, чинним законодавством також на кожного учасника ринку покладений обов`язок, у тому числі, і на Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" вчиняти дії з врегулювання небалансів у відповідності до Правил ринку та Правил врегулювання, які є Додатком 10 до цих Правил.
Як було встановлено вище, 11.05.2019 Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" приєднано до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії (ідентифікатор договору №0533-01041), що є публічним договором приєднання та додатком 1 до Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307, долучено до реєстру учасників ринку.
Крім того, позивач за договором про участь у балансуючій групі взяв на себе зобов`язання сторони, яка є відповідальною за баланс учасниками якої були Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі", Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі", Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК високовольтні мережі", Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі".
01.06.2022 Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі" та 13.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК високовольтні мережі" виключені зі складу учасників балансуючої групи позивача, про що відповідач повідомлений позивачем листами.
Судом також було встановлено, що при здійсненні відповідачем коригувань позивачу за актом-корегування (врегулювання) від 27.06.2025 згідно з договором від 11.05.2019 №0533-01041 щодо купленої електричної енергії для врегулювання небалансів за квітень 2022 року, відповідач включив до нарахування небаланси електричної енергії по учасниках балансуючої групи, які вже вийшли з балансуючої групи позивача (AT "ДТЕК Донецькі електромережі" та ТОВ "ДТЕК високовольтні мережі").
Згідно з пунктом 1.5.5. Правил ринку та умовами пункту 2.4. договору про участь у балансуючій групі, СВБ (позивач) зобов`язується нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії балансуючої групи перед ОСП, а Учасники балансуючої групи зобов`язуються нести фінансову відповідальність за свої небаланси електричної енергії перед СВБ.
За положеннями пункту 6.2.4. Правил ринку в разі настання гарантійного випадку і для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, АР подає до фінансової установи вимогу платежу за фінансовою гарантією. Вимога та інші, зазначені в гарантії документи, повинні бути подані до фінансової установи протягом строку дії гарантії та у спосіб, зазначений у гарантії.
Водночас пунктами 1.1. та 1.2. Правил врегулювання, що є Додатком 10 до Правил ринку (у редакції чинній станом на час проведення відповідачем корегування) визначено, що якщо АКО надасть оновлені дані комерційного обліку по учасниках ринку, то будь-які розбіжності, виявлені після цього, урегульовуються між ОСП та СВБ, до якої входять такі учасники ринку, відповідно до цих Правил врегулювання.
Згідно з пунктом 1.2 цих Правил розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього місяця здійснюється кожного місяця або частіше в разі прийняття АР відповідного обґрунтованого рішення. Розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього кварталу здійснюється у другому місяці поточного кварталу. Розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього року здійснюється у другому місяці поточного року. 
Пунктом 1.3. Правил врегулювання, визначено, що будь-які події, описані в пункті 1.2 цієї глави, на які звернув увагу ОСР (оператор системи розподілу), ОСП (оператор системи передачі) або АР (адміністратор розрахунків), через 12 місяців після місяця, за який здійснювались розрахунки, описані в розділі V Правил ринку, не повинні тягнути за собою обчислення врегулювання, за винятком прийняття АР (адміністратором розрахунків) іншого обґрунтованого рішення.
Таким чином, за висновками суду, списання 04.07.2025 коштів банківської гарантії відповідач здійснив у рахунок погашення заборгованості позивача врегулювання небалансів за актом-корегування (врегулювання) № СВБ_ВР_04_2022_04_0533 від 27.06.2025 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за квітень 2022 року, тобто, не поточного 2025 року. 
Наразі, суд зауважує, що положення пункту 1.2 Правил врегулювання (Додаток 10 до Правил ринку) (у редакції чинній станом на час проведення відповідачем корегування) розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього місяця здійснюється кожного місяця або частіше в разі прийняття АР відповідного обґрунтованого рішення. Розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього кварталу здійснюється у другому місяці поточного кварталу. Розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього року здійснюється у другому місяці поточного року.
Отже, за висновками суду у відповідності до положень пункту 1.2 Правил врегулювання, коригування (врегулювання небалансів електричної енергії) за квітень 2022 року відповідач мав провести до кінця лютого 2023 року.
Проте, як було встановлено вище, відповідачем акт-корегування (врегулювання) № СВБ_ВР_04_2022_04_0533 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2022 № ВН/22/04-0533 складено лише 27.06.2025, тобто із порушенням встановленого в пункті 1.2. Правил врегулювання строку, що вказує на неправомірність дій відповідача щодо списання грошових коштів фінансової гарантії позивача у сумі 8 034 693 грн 20 коп. із його рахунку.
Надаючи оцінку обраним позивачем способам захисту своїх прав та законних інтересів, судом враховано таке. 
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 по справі № 924/316/21 вказано, що наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. 
У рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.
Щодо порушеного права господарський суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Аналогічний правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 10.11.2021 по справі № 910/8060/19.
Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. 
Одночасно, слід зазначити, що згідно частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Кодексу України з процедур банкротства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно приписів ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.
Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, способи захисту за своїм призначенням можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому, метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Аналогічну позицію викладено у листі Верховного Суду України від 01.04.2014 "Аналіз практики застосування судами статті 16 Цивільного кодексу України".
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17 зауважено, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 по справі № 917/664/19 зауважив, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
Таким чином, виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством - ефективність), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову. 
Наразі, оцінюючи зміст позовних вимог на предмет ефективності обраних позивачем способів судового захисту окремо та у їх сукупності, господарський суд зауважує, що під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
В контексті означеного суд також погоджується із посиланнями позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, в якій вказано, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. 
Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках: - кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку; - особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити своє право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником). 
Ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду з огляду на принцип процесуальної економії.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.11.2023 по справі № 910/12832/21 дійшов висновку, що у спорі учасників ринку електричної енергії щодо перерахунку небалансів електричної енергії такими, що відповідають змісту порушеного права сторони відповідальної за небаланс, характеру його порушення, наслідкам, які спричинило порушення та забезпечує ефективний захист її прав, інтересів з урахуванням положень статті 16 Цивільного кодексу України, статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" є способи захисту порушених прав та інтересів у вигляді:
- визнання відсутності в особи відповідальної за небаланс обов`язку з оплати спірних обсягів небалансів або визнання відсутності в оператора системи передачі права вимагати такої оплати особи, відповідальної за небаланс; 
- зобов`язання оператора системи передачі вчинити дії з "анулювання" власних попередніх односторонніх дій, які протиправно створюють фактичні (не правові - адже дії оператора системи передачі як носія секундарного права є протиправними) наслідки у вигляді безпідставних майнових втрат. 
У першому випадку визначений спосіб захисту порушених прав сторони відповідальної за небаланс є фактично формою такого універсального способу захисту як визнання права - у його "негативній" формі визнання відсутності права. 
Застосування наведеного способу захисту забезпечить перерахунок небалансів електричної енергії шляхом виключення відповідного обсягу негативних балансів за певні періоди та дозволить запобігти пред`явленню оператором системи передачі необґрунтованих вимог до сторони відповідальної за баланс. 
Відтак відповідний спосіб захисту за наслідком його застосування у конкретних правовідносинах дозволить забезпечити формування правової визначеності щодо наявності небалансів електричної енергії у спірні періоди та гарантує ефективний захист (відновлення) порушених прав сторони відповідальності за небаланс.
Те ж саме стосується застосування вимоги про "анулювання" оператором системи передачі власних попередніх односторонніх дій, що є формою перерахунку небалансів електричної енергії шляхом виключення негативних небалансів у певному обсязі за певні періоди, який відповідає універсальному способу захисту у вигляді припинення дії, яка порушує право.
У разі застосування такого способу захисту, сторона відповідальна за небаланс, матиме позитивний ефект у захисті своїх прав незалежно від того погодиться оператор системи передачі фактично здійснити перерахунок чи ні, адже саме в залежності від цих дій сторона, відповідальна за небаланс, згодом купує відповідні обсяги небалансів електричної енергії. 
Суд зазначає, що задоволення самої лише позовної вимоги про стягення неправомірно списаної суми грошових коштів не призводить до остаточного захисту прав заявника у розрізі спірного врегулювання небалансів електричної енергії за квітень 2022 року.
З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №127/3429/16-ц.
Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати відсутнім право Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) здійснювати розрахунки врегулювання (корегування) Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (04136, місто Київ, вулиця Стеценка, 1-А, ідентифікаційний код 23243188) за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 11.05.2019 № 0533-01041 за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 у бік збільшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, проданої Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", на 2 656,083 МВт год загальною вартістю 8 034 688,17 грн та у бік зменшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, купленої Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", на 296,718 МВт год загальною вартістю 5,03 грн;
3. Визнати відсутнім право Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) складати акт-корегування (врегулювання) до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2022 № ВН/22/04-0533, Акту-корегування (врегулювання) від 16.09.2022 № ВР/22/04-0533 згідно з Договором від 11.05.2019 № 0533-01041 стосовно збільшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, проданої Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", на 2 656,083 МВт·год, загальною вартістю 8 034 688,17 грн та зменшення обсягу та вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, купленої Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", на 296,718 МВт·год загальною вартістю 5,03 грн;
4. Зобов`язати Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) відновити становище Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (04136, місто Київ, вулиця Стеценка, 1-А, ідентифікаційний код 23243188), яке існувало до порушення права, шляхом коригування в сторону зменшення загальних обсягів та вартості купівлі Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські регіональні електромережі" електричної енергії для врегулювання небалансів до Акту-корегування (врегулювання) від 27.06.2025 №СВБ_ВР_04_2022_04_0533 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2022 № ВН/22/04-0533, Акту-корегування (врегулювання) від 16.09.2022 № ВР/22/04-0533 згідно з Договором від 11.05.2019 № 0533-01041 на 2 656,083 МВт·год, загальною вартістю 8 034 688,17 грн, в т.ч. ПДВ 1 339 114,70 грн, та шляхом коригування в сторону збільшення загальних обсягів та вартості продажу Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські регіональні електромережі" електричної енергії для врегулювання небалансів до Акту-корегування (врегулювання) від 27.06.2025 № СВБ_ВР_04_2022_04_0533 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2022 № ВН/22/04-0533, Акту-корегування (врегулювання) від 16.09.2022 № ВР/22/04-0533 згідно з Договором від 11.05.2019 № 0533-01041 на 296,718 МВт·год, загальною вартістю 5,03 грн, в т.ч. ПДВ 0,83 грн;
5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (04136, місто Київ, вулиця Стеценка, 1-А, ідентифікаційний код 23243188) 8 034 693 (вісім мільйонів тридцять чотири тисячі шістсот дев`яносто три) грн 20 коп. фінансової гарантії та 103 683 (сто три тисячі шістсот вісімдесят три) грн 52 коп. витрат по сплаті судового збору. 
6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).
Повне рішення складено: 29.01.2026

Суддя Н.Плотницька