Справа №591/12307/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/881/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шаповаленка Р.О. розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шаповаленка Р.О. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. 
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 25 жовтня 2025 року о 02 год. 11 хв. керував автомобілем «Peugeot Landtrek», без номерних знаків в м. Суми по проспекту Свободи, 26, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», показник якого становив 0,37 % проміле. З результатом огляду на місці зупинки, водій не погодився, від проходження медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, КНП СОР ОКМЦСМЗ, останній відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Шаповаленко Р.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2025 року, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що з долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 відмовився саме від проходження психіатричного огляду, а тому відсутні належні докази підтвердження відмови останнього від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно, відсутність факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння виключає порушення водієм п. 2.5 ПДР України.
Окрім цього, апелянт зауважує про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому його огляд повинен був здійснений відповідно за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, а саме посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку в Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів.
Недотримання процедури, визначеної ст. 266-1 КУпАП є самостійною підставою для закриття провадження у справі.
Відтак неподання належних, допустимих та достатніх доказів, спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шаповаленка Р.О., який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, дослідивши фрагменти відеозапису, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вищезазначених вимог у повному обсязі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з урахуванням:
- протоколу про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2025 року серії ЕПР 1 №493314;
- роздруківки з приладу «Drager Alcotest 7510» № 430 від 25 жовтня 2025 року, відповідно до якої, у ОСОБА_1 рівень алкоголю становив 0,37 % проміле;
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано не погодження ОСОБА_1 із результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510»;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд в КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань»;
- відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції та з відеореєстратора службового автомобіля, якими зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
Із відеозаписів записаних на нагрудні камери працівників поліції та відеореєстратора зі службового автомобіля, вбачається, що 25 жовтня 2025 року о 02 год. 11 хв. на проспекті Свобода, 26 в м. Суми, під час дії комендантської години, встановленої на території Сумської області, працівниками поліції було зупинено автомобіль «Peugeot Landtrek», без номерних знаків, під керуванням ОСОБА_1 .
Під час перевірки особи водія, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, на що останній погодився.
Результат продуття спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», становив 0,37 % проміле. 
Не погодившись із результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 погодився проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, з метою проходження медичного огляду.
У присутності лікаря-нарколога КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», ОСОБА_1 відмовився ставити підпис на згоду проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, працівниками поліції було правильно розцінена поведінка ОСОБА_1 , як не бажання проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останнього було повідомлено про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими письмовими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано взяті судом до уваги.
Тобто, долучений відеозапис містить інформацію щодо факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 відмовився саме від проходження психіатричного огляду, апеляційний суд вважає не обґрунтованими.
Метою медичного огляду у закладі охорони здоров`я є встановлення наявності чи відсутності будь-якого стану сп`яніння у обстежуваної особи. У випадку обстеження особи у медичному закладі лікар є самостійним у своїй діяльності. Саме лікар, який проводить огляд, визначає алгоритм його проведення та за допомогою яких лабораторних досліджень проводити огляд.
За результатами медичного огляду, обсяг якого викладений у Додатку 3 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджене Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у пункті 20 Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лікарем вноситься висновок і діагноз за результатами огляду.
У разі встановлення стану сп`яніння у обстежуваної особи, відповідно до міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду, діагноз кодується, як психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання, виявлення речовин (алкоголю, наркотиків або психотропних речовин), гострої інтоксикації.
Отже, для проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, лікарем - психіатром (наркологом) пропонується особі заповнити форму № 003-7/о, затверджену Наказом Міністерства охорони здоров`я України 15 вересня 2016 року № 970, «Усвідомлена згода особи на проведення психіатричного огляду».
Враховуючи викладене, пропозиція ОСОБА_1 підписати усвідомлену згоду особи на проведення психіатричного огляду, перед початку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідає вимогам чинного законодавства України та є складовою проходження встановленого законом огляду проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки поведінка водія свідчить про протилежне, а саме про те, що він відмовляючись підписати згоду на проведення психіатричного огляду, умисно намагався уникнути огляду, що правильно розцінено працівниками поліції як відмова останнього від проведення огляду.
Щодо тверджень апелянта про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і огляд відносно нього могла проводити тільки посадова особа, уповноважена на те начальником органу управління ВСП у Збройних Силах України, відповідно до порядку, встановленого ч.2-7 ст.266-1 КУпАП, а не поліцейські, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Частиною 1 статті 266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Аналіз положень статті 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення статті 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.
Отже, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП.
За таких обставин, доводи захисника-адвоката Шаповаленка Р.О. щодо порушення працівниками поліції вимог ч.2 ст.266-1 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.
З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин справи.
Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильними.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шаповаленка Р.О. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.