ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/817/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕЦВАНТАЖ ЛОДЖІСТІК” до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області “Про анулювання ліцензії” від 01.11.2024 р. № 1066-рл в частині анулювання ТОВ "СПЕЦВАНТАЖ ЛОДЖІСТІК" ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 27.07.2020 р. реєстраційний номер №24500414202000221, з терміном дії з 27.07.2020 до 27.07.2025 р. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно анульовано ліцензію на право зберігання пального, оскільки позивачем своєчасно та у повній мірі виконано обов`язок щодо сплати за ліцензією, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Крім того, позивач зазначає, що несплата за ліцензією та ненадання платіжного доручення з відміткою банку про сплату чергового платежу не є тотожними, а відтак ненадання платником копії вказаної платіжної інструкції не є підставою для анулювання ліцензії. Також позивач вважає необґрунтованим посилання відповідача на положення пункту 6 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України №3817-IX, оскільки зазначена норма покладає обов`язок на суб`єкта господарювання щодо сплати непогашених платежів до 31 жовтня 2024 року включно, в той час як позивач виконав такий обов`язок у повному обсязі до настання граничного строку.
Відповідач заперечував проти задоволення позову та зазначив, що за період визначених пунктом 6 розділу XIII «Перехідні положення» Закону №3817-IX ТОВ «Спецвантаж Лоджістік» не було надано Головному управлінню ДПС у Чернівецькій області копії платіжної інструкції на перерахування плати чергового платежу за ліцензію з відміткою банку, у зв`язку із чим вважає розпорядження від 01.11.2024 р. № 1066-рл «Про анулювання ліцензії» законним, прийнятим контролюючим органом в межах наданих повноважень та таким, що не підлягає скасуванню.

Рух справи у суді

Cудом відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

27.07.2020 р. Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області видано ліцензію ТОВ «СПЕЦВАНТАЖ ЛОДЖІСТІК» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової діяльності) №24500414202000221, з терміном дії 27.07.2020 р. по 27.07.2025 р. (а.с. 29)
Розпорядженням Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1066-рл від 01 листопада 2024 р., з посиланням на пункт 6 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», анульовано ліцензію позивача на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №24500414202000221 від 27.07.2020 р. В якості підстави для анулювання ліцензії вказано «у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію». (а.с. 12).
Матеріали справи містять копії платіжних інструкцій, за якими позивачем здійснювались платежі за ліцензією №24500414202000221 від 27.07.2020 р., а саме: №893 від 22.06.2020 р. на суму 780,00 грн. за період з 27.07.2020 р. по 27.07.2021 р.; №1686 від 21.07.2021 р. на суму 780,00 грн. за період з 27.07.2021 р. по 27.07.2022 р.; №2369 від 18.07.2022 р. на суму 780,00 грн. за період з 27.07.2022 р. по 27.07.2023 р.; №2816 від 31.07.2023 р. на суму 780,00 грн. за період з 27.07.2023 р. по 27.07.2024 р.; №3357 від 25.07.2024 р. на суму 780,00 грн. за період з 27.07.2024 р. по 27.07.2025 р. (а.с. 30-32).
Крім того, матеріали справи містять скрін-шоти з електронного кабінету платника податків ТОВ "СПЕЦВАНТАЖ ЛОДЖІСТІК" з відомостями у графі «Стан розрахунків з бюджетом» щодо зарахування коштів суми податків згідно платіжних інструкцій №893 від 22.06.2020 р., №1686 від 21.07.2021 р., №2369 від 18.07.2022 р., №2816 від 31.07.2023 р., №3357 від 25.07.2024 р. (а.с. 9-11).
Також матеріали справи містять повідомлення Форма №20-ОПП про об`єкти оподаткування позивача від 22.01.2020 р., згідно якого вказано паливний склад за адресою м. Новодністровськ, квартал 19, 20Б, Чернівецька область. (а.с. 26-27).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На момент видачі позивачу ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової діяльності) діяв Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).
У ст.1 Закону №481/95-ВР наведені наступні визначення ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.
Статтею 16 Закону № 481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.
Контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.
18.06.2024 прийнято Закон України №3817-ІХ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", який набрав чинності 27.07.2024 (далі – Закон №3817-ІХ).
Згідно абз.1 п.3 Розділу "Перехідних положень" Закону № 3817-ІХ ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, видані відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" до 1 січня 2025 року, вважаються чинними та підтверджують право на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності до завершення строку, на який їх було видано (для ліцензій, виданих на визначений строк), або до дня припинення їхньої дії в порядку, визначеному цим Законом.
Підставою для анулювання ліцензії позивача є несплата позивачем чергового платежу за ліцензію з посиланням на п.6 розділу XIII Перехідних положень Закону №3817-ІХ.
Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 № 621 затверджено Порядок взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями (далі - Порядок № 621).
Відповідно до п.10 Порядку № 621 щомісяця не пізніше 12 числа місяця, що настає за звітним, Казначейство надає до ДПС уточнений Звіт про виконання місцевих бюджетів за доходами в розрізі бюджетів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Таким чином, нормами чинного законодавства встановлено алгоритм перевірки виконання місцевих бюджетів ДПС.
На підставі матеріалів справи встановлено, що податковим органом 27.07.2020 р. видано ліцензію ТОВ «СПЕЦВАНТАЖ ЛОДЖІСТІК» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової діяльності) №24500414202000221, з терміном дії 27.07.2020 р. по 27.07.2025 р.
При цьому, позивачем було сплачено всі чергові платежі за ліцензію, що підтверджується платіжними інструкціями №893 від 22.06.2020 р., №1686 від 21.07.2021 р., №2369 від 18.07.2022 р., №2816 від 31.07.2023 р., №3357 від 25.07.2024 р. При цьому, згідно платіжної інструкції №3357 від 25.07.2024 р. внесено плату за ліцензію період з 27.07.2024 р. по 27.07.2025 року. У графі "Призначення платежу" платіжних інструкцій вказано «Плата за ліцензії на право зберігання пального".
Згідно наявних у матеріалах справи скрін-шотів з електронного кабінету платника податку, всі здійснені платежі згідно платіжних інструкцій зараховані на відповідний рахунок для сплати податків.
Крім того, матеріали справи не містять доказів надіслання платнику повідомлення про необхідність внесення чергового платежу за ліцензію.
Таким чином, станом на дату прийняття оскарженого розпорядження про анулювання ліцензії у позивача була відсутня заборгованість по сплаті чергового платежу.
При цьому, суд погоджується із доводами позивача, що ненадання суб`єктом господарювання до податкового органу копії платіжного доручення про сплату річної плати за ліцензію з відміткою банку про чергового платежу за ліцензію не є правовою підставою для висновку про несплату таким суб`єктом чергової плати за ліцензію і застосування до позивача відповідальності у вигляді анулювання дії ліцензії, оскільки, анулювання ліцензії здійснюється лише у випадку несплати чергового платежу за ліцензію.
При цьому, під несплатою річної плати за ліцензію слід розуміти бездіяльність суб`єкта господарювання, яка полягає у не здійсненні ним своєчасного та в повному обсязі перерахування коштів на відповідний бюджетний рахунок, призначений для вказаного платежу.
Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 23.05.2024 у справі № 320/8612/22, який вказав, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили посилання податкового органу на ненадання платником копії платіжного доручення з відміткою банку про сплату, оскільки стаття 15 Закону № 481/95-ВР передбачає, як обставину для анулювання ліцензії, саме несплату чергового платежу, а не ненадання копії платіжного доручення.
Також суд звертає увагу на те, що підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження, відповідач вказує п.6 розділу "Перехідних положень" Закону № 3817-ІХ.
Відповідно до п.6 розділу "Перехідних положень" Закону № 3817-ІХ, суб`єкт господарювання, який починаючи з дня введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, до дня набрання чинності цим Законом здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої закінчився у цей період, та який не отримав нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності: подати заяву про отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності у порядку, визначеному Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального"; сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності, у тому числі за період з дня закінчення строку дії раніше виданої/наданої ліцензії до останнього дня третього місяця, наступного за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, або до дня отримання нової ліцензії.
Суб`єкт господарювання, який у період, визначений абзацом першим цього пункту, здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої не закінчився у такий період, але за якою не сплачено чергові платежі, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Суб`єкт господарювання, який у період, визначений абзацом першим цього пункту, припинив провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", зобов`язаний протягом двох місяців, наступних за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності: подати до органу ліцензування заяву про припинення дії ліцензії у зв`язку з припиненням провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню; сплатити не сплачені за період до дня припинення господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Заява про припинення дії ліцензії у зв`язку з припиненням провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, оформлюється суб`єктом господарювання у довільній формі та подається у паперовій або електронній формі у порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.
У заяві про припинення дії ліцензії у зв`язку з припиненням провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, зазначаються такі відомості: про суб`єкта господарювання: для юридичних осіб - найменування, код згідно з ЄДРПОУ, місцезнаходження, контактний номер телефону, адреса електронної пошти, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) керівника юридичної особи або його уповноваженого представника; для фізичних осіб - підприємців - прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), місцезнаходження (адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування), за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та/або номер паспорта (для фізичних осіб, які мають право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта), контактний номер телефону, адреса електронної пошти; для осіб, уповноважених на ведення обліку діяльності за договорами про спільну діяльність без утворення юридичної особи, та осіб, які є відповідальними за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договорів, - найменування та код уповноваженої особи згідно з ЄДРПОУ і податковий номер, наданий такій особі під час взяття на облік договору згідно з пунктом 63.6статті 63 та пунктом 64.6 статті 64 Податкового кодексу України, контактний номер телефону, адреса електронної пошти; для іноземних суб`єктів господарської діяльності - найменування та податковий номер постійного представництва, контактний номер телефону, адреса електронної пошти; реквізити ліцензії (ліцензій) на право провадження відповідного виду господарської діяльності (реєстраційний номер, дата видачі/надання, строк дії), провадження якої за рішенням суб`єкта господарювання припинено у період, визначений абзацом першим цього пункту; дата припинення провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.
Суми несплачених чергових платежів, які підлягають сплаті відповідно до цього пункту, розраховуються виходячи з розміру річної (квартальної) плати, визначеної Законом України" Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", та: 1) пропорційно до кількості календарних днів періоду, за який не сплачено чергові платежі, починаючи з першого дня такого періоду та закінчуючи: останнім днем третього місяця, наступного за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності, або днем отримання нової ліцензії - для ліцензій на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії яких закінчився у період, визначений абзацом першим цього пункту, але суб`єкт господарювання у зазначений період продовжував здійснювати господарську діяльність, що підлягає ліцензуванню, відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" і не подав у визначений цим пунктом строк заяву про припинення дії ліцензії у зв`язку з припиненням провадження господарської діяльності; останнім днем припинення провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, зазначеним у заяві про припинення дії ліцензії у зв`язку з припиненням провадження господарської діяльності, поданій суб`єктом господарювання у визначений цим пунктом строк, - для ліцензій, дія яких припиняється за заявою суб`єкта господарювання; 2) кількості несплачених чергових платежів до дня набрання чинності цим Законом - для ліцензій на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії яких не закінчився у період, визначений абзацом першим цього пункту.
За необхідності уточнення суми несплачених чергових платежів, яка підлягає сплаті відповідно до цього пункту, суб`єкт господарювання має право звернутися до органу ліцензування із заявою у довільній формі, що подається у паперовій або електронній формі у порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України. Орган ліцензування зобов`язаний протягом 20 календарних днів з дня отримання такої заяви обчислити таку суму і надати суб`єкту господарювання відповідну інформацію.
У разі невиконання суб`єктом господарювання протягом визначеного цим пунктом періоду вимоги щодо сплати чергових платежів: ліцензія, строк дії якої закінчився у період, визначений абзацом першим цього пункту, визнається недійсною з дати закінчення строку її дії, а господарська діяльність, яку провадив суб`єкт господарювання після закінчення строку дії ліцензії, визнається такою, що провадилася без наявності ліцензії, з відповідним застосуванням до суб`єкта господарювання фінансових санкцій, визначених Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального"; дія ліцензії, строк дії якої не закінчився у період, визначений абзацом першим цього пункту, припиняється органом ліцензування у порядку, визначеному Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", з дня несплати першого чергового платежу.
Дія ліцензії, щодо якої суб`єкт господарювання подав заяву про припинення дії ліцензії у зв`язку з припиненням провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, припиняється у порядку, визначеному Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", з дня припинення провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, зазначеної суб`єктом господарювання у такій заяві.
Орган ліцензування вносить відомості про надання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності та про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, у порядку та строки, визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
У суб`єктів господарювання, в яких у період, визначений абзацом першим цього пункту, закінчився строк дії ліцензій на право оптової торгівлі пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, на право роздрібної торгівлі пальним, на право зберігання пального, на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки та у яких, за даними бухгалтерського обліку, на день набрання чинності цим Законом обліковуються залишки пального в місцях провадження діяльності, розташованих на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, що включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, до завершення активних бойових дій або тимчасової окупації та протягом трьох місяців після дати завершення активних бойових дій або тимчасової окупації відповідної території не виникає обов`язок щодо отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності за такими місцями провадження діяльності, а господарська діяльність із зберігання пального, що провадилася такими суб`єктами господарювання у період, починаючи з дати завершення строку дії відповідної ліцензії, не визнається такою, що провадилася без наявності ліцензії.
Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Суд звертає увагу, що вказаною нормою не встановлено підстав для прийняття рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Зі змісту наведеного пункту вбачається, що ним регулюється діяльність трьох видів суб`єктів: 1. суб`єкт господарювання, який починаючи з дня введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, до дня набрання чинності цим Законом здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої закінчився у цей період, та який не отримав нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності; 2. суб`єкт господарювання, який у період, визначений абзацом першим цього пункту (примітка: починаючи з дня введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до дня набрання чинності цим Законом), здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої не закінчився у такий період, але за якою не сплачено чергові платежі; 3. суб`єкт господарювання, який у період, визначений абзацом першим цього пункту (примітка: починаючи з дня введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до дня набрання чинності цим Законом), припинив провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Аналіз вказаних норм та наявних у справі доказів дає підстави вважати, що позивач не підпадає під дію п.6 Перехідних положень Закону № 3817-ІХ, оскільки ліцензія, що була анульована оскарженим розпорядженням, діяла з 27.07.2020 по 27.07.2025, а не з дня введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до дня набрання чинності цим Законом (період, що визначений цей цим пунктом), строк дії цієї ліцензії не закінчився в цей період.
Докази того, що позивач припиняв свою діяльність в період дії воєнного стану і у нього була наявна заборгованість по сплаті чергових платежів за ліцензію, в матеріалах справи відсутні.
З урахуванням зазначеного суд вважає, що відповідачем анульовано ліцензію позивача на право зберігання пального за відсутності на те законних підстав, тобто протиправно.
Висновки за результатами розгляду справи
Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідачами не доведено суду правомірність вчинених дій та прийнятого оскаржуваного розпорядження, а тому позов підлягає задоволенню у визначений позивачем спосіб.
Судові витрати
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку із задоволенням позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257, 262 КАС України, суд – 

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області “Про анулювання ліцензії” від 01.11.2024 р. № 1066-рл в частині анулювання ТОВ "СПЕЦВАНТАЖ ЛОДЖІСТІК" ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 27.07.2020 р. реєстраційний номер №24500414202000221, з терміном дії з 27.07.2020 до 27.07.2025 р. 
3. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 3028 гривень. 

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 

Найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “СПЕЦВАНТАЖ ЛОДЖІСТІК” (вул. Бажанова, буд. 9, м. Київ, 02100, ЄДРПОУ 41528092);
відповідачі: Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200А, м. Чернівці, Чернівецький р-н, Чернівецька обл., 58013, код ЄДРПОУ 44057187).

Суддя Т.М. Брезіна