Справа №551/922/25 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2026 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого – судді Сиволапа Д.С.,
секретаря – Марченко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Миргородського району Полтавської області питання стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2026 року Шишацьким районним судом Полтавської області винесено рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
09 січня 2026 року через систему «Електронний суд» до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Яременка Т.О. про ухвалення у справі додаткового рішення щодо стягнення з позивача ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.
Заява мотивована тим, що вказане питання не було вирішено судом при винесенні рішення у справі.
До зави додано копії наступних документів: договору про надання правничої допомоги № 22/10-1 від 22.10.2025, укладеного між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Яременко Т.О.; документи що підтверджують повноваження ОСОБА_3 ; акт приймання - передачі наданих послуг від 06.01.2026 з деталізацію характеру та вартості виконаних представником відповідача правничих послуг; платіжна інструкція № 1080 від 29.10.2025 про перерахування ОСОБА_1 адвокату Яременко Т.О. 5000 грн., аналогічна інструкція № 2810 від 06.01.2026.
Судове засідання з приводу розподілу судових витрат заявник ОСОБА_3 просила розглядати без її участі.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, представник позивача в судове засідання не з`явився, на відеоконференцзв`язок не вийшов, однак подав письмову заяву про зменшення розміру судових витрат до 3000 грн., з огляду на їх не співмірність складності справи.
За таких обставин судове засідання проведено без участі сторін, за наявними матеріалами без проведення його фіксування технічними засобами. 
Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК).
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 року (справа № 826/1216/16) сформовано позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до ч.3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Частиною 1 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Тобто ключовим в даному випадку є не лише вчасне подання стороною відповідної заяви щодо розподілу судових витрат, а й наявність поважних причин, які перешкоджають (перешкоджали) стороні до закінчення судових дебатів подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат. 
У своїй постанові від 10 січня 2024 року (справа № 285/5547/21) Верховний Суд висловив наступну позицію «у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат».
Аналогічну позицію Верховний Суд висловив в іншій свої постанові від 15.11.2024 у справі № 756/12382/19. 
На думку суду дані позиції Верховного Суду є релевантними для даної справи та підлягають обов`язковому застосуванню на підставі положень ч.4 ст. 263 ЦПК України.
Так, незважаючи на те, що справа розглядалась в порядку загального позовного провадження із проведенням судових дебатів, до моменту їх закінчення, а ні відповідачем ОСОБА_1 , а ні її представником адвокатом Яременко Т.О. до суду не були подані письмові чи усні заяви про намір подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно не була й обґрунтована наявність поважних причин, що перешкоджають поданню таких доказів до завершення стадії судових дебатів. 
У передостанньому абзаці мотивувальної частини відзиву на позовну заяву представником відповідача Яременко Т.О. було зазначено орієнтовний розмір витрат відповідача на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. та вказано, що їх остаточний обрахунок буде наданий до суду у строки, передбачені процесуальним законом. 
На думку суду таке твердження представника відповідача не можна вважати заявою про намір подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
За таких обставин, зважаючи на те, що відповідачем ОСОБА_1 та/або її представником адвокатом Яременко Т.О. не виконані прямі вимоги ч. 8 ст. 141, ч.1 ст. 246 ЦПК України, а саме до моменту закінчення судових дебатів до суду не подано усну чи письмову заяву про намір подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, та під час судового розгляду не обґрунтована неможливість подання таких доказів до закінчення стадії судових дебатів, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат. 
Керуючись вимогами ст.ст. 141, 246, 270 ЦПК України, суд 

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Яременко Тетяни Олександрівни щодо стягнення з позивача ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» витрат на правничу допомогу. 
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Полтавської апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його проголошення (підписання).

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап