ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/58902/24                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 грудня 2025 року                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                               Ганечко О.М.,
суддів                                                                                                        Василенка Я.М.,
                                                                                                    Кузьменка В.В.,
       
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

 У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену довідкою військово-лікарської комісії № 62/1287 від 24.07.2024 щодо ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року позовну заяву повернуто позивачеві.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у письмовому провадженні на 03.12.2025.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до норм ч. 2 ст. 312 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством встановлено обов`язковий досудовий порядок оскарження постанов позаштатних ВЛК з попереднім зверненням до штатних ВЛК. В судовому порядку оскаржуються лише постанови ВЛК регіонів або ЦВЛК. У даному випадку, відсутні відомості щодо оскарження до штатних ВЛК Постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 № 62/1287 від 24.07.2024.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції мав врахувати те, що, оскільки позивач пропустив місячний строк на оскарження довідки відповідача № 62/1287 в адміністративному порядку, позивач вимушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду, оскільки вважає, що довідка військово-лікарської комісії № 62/1287 від 24.07.2024 року є незаконною та необґрунтованою, та такою, яка складена з порушенням встановленої законодавством процедури проведення медичного огляду лікарями ВЛК.
Суд першої інстанції проігнорував частину 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Суд першої інстанції при прийнятті спірної ухвали дійшов не правильного висновку про те, що законодавством встановлено обов`язковий досудовий порядок оскарження постанов позаштатних ВЛК з попереднім зверненням до штатних ВЛК.
При цьому, наявність в Положенні № 402 норм, які регулюють лише досудовий (адміністративний) спосіб оскарження постанов ВЛК районних (міських) ТЦК та СП, не свідчить про його обов`язковість та не виключає права на оскарження таких постанов в альтернативному судовому порядку, яке встановлено ч. 1 ст. 5 КАС України.
Крім того приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції необґрунтовано не врахував, що норми Положення № 402 регулюють лише досудовий (адміністративний) спосіб оскарження постанов ВЛК районних (міських) ТЦК та СП, що не свідчить про його обов`язковість та не виключає права на оскарження таких постанов в альтернативному судовому порядку, яке встановлено ч. 1 ст. 5 КАС України. При цьому, суд першої інстанції не звернув увагу, що в Положенні № 402, а також в Законі України "Про військовий обов`язок і військову службу" та інших законах України відсутні будь-які імперативні норми щодо обов`язкового досудового порядку оскарження постанов ВЛК районних (міських) ТЦК та СП. А отже суд першої інстанції зробив помилкові висновки щодо встановленого законодавством обов`язкового досудового порядку оскарження таких постанов.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно норм ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 171 КАС України, передбачає, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що вони стосуються проведення військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 медичного огляду позивача.
Приписами статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово- лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про національну безпеку України». Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я. Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону № 2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).
Згідно з п. 3.3, 3.4 розділу І «Основи організації військово-лікарської експертизи" Положення № 402, скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний (контрольний) медичний огляд.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених пункту 1.1 глави І розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служби, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК.
Такиим чином, Положенням встановлено алголитм оскарження постанов ВЛК, за яким постанови позаштатної ВЛК оскаржуються до штатних ВЛК, згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності.
У свою чергу, дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, відповідно до п. 2.4.10 Положення, можуть бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
З наведеного слідує, що суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтвоаного висновку про те, що законодавством встановлено обов`язковий досудовий порядок оскарження постанов позаштатних ВЛК з попереднім зверненням до штатних ВЛК, водночас, в судовому порядку оскаржуються лише постанови ВЛК регіонів або ЦВЛК.
У матеріалах справи відсутні відомості щодо оскарження до штатних ВЛК Постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 № 62/1287 від 24.07.2024.
У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК. Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
Колегія суддів наголошує на тому, що законодавством встановлено обов`язковий досудовий порядок оскарження постанов позаштатних ВЛК з попереднім зверненням до штатних ВЛК. У судовому ж порядку оскаржуються лише постанови ВЛК регіонів або ЦВЛК. Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 не є регіональною ВЛК.
Згідно з частиною четвертою статті 124 Конституції України, законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Відповідно до частини першої статті 17 КАС України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.
Так, досудове врегулювання спору - це вчинення сукупності дій, за допомогою яких юридичний конфлікт вирішується без звернення до суду шляхом досягнення угоди між сторонами або відмови однієї або обох сторін від взаємних претензій. Застосування або незастосування інституту досудового врегулювання спорів є виключним правом особи, за винятком встановлених у законі випадків.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо оскарження позивачем до штатних ВЛК постанови від 24.07.2024, тобто позивачем не надано та не зазначено про наявність доказів його звернення для обов`язкового досудового врегулювання спору, заявленого у цій справі.
Пунктом 4 частини четвертої статті 169 КАС України, визачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не надав доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору у випадках, в яких законом визначено обов`язковість досудового врегулювання, або на момент звернення позивача із позовом не сплив визначений законом строк для досудового врегулювання спору.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі пункту 4 частини 4 статті 169 КАС України.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Ураховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що перевірка рішення позаштатної ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402 при проведенні медичного огляду військового, належить до функцій ВЛК регіону чи ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби та встановлення причинного зв`язку захворювань, ВЛК регіону чи ЦВЛК (в межах справи) не приймали, тому позивач не дотримався вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

      У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                                     О.М. Ганечко 

        Судді                                                                                                              Я.М. Василенко

                                                                                                    В.В. Кузьменко