Справа № 481/1612/25 
Провадж.№ 2/481/117/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2026 року м. Новий Буг
Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі судді – Васильченко-Дриги Н.О.,
за участю секретаря судового засідання – Войцеховської О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом представника Акціонерного товариства "Сенс Банк" Гірчак Андрія Миколайовича до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
31.10.2025 представник АТ "Сенс Банк" Гірчак А.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості у розмірі 142800 гривень 05 копійок, витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 11800,00 гривень та судові витрати у розмірі 2422 гривень 40 копійок..
В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 17.11.2020 уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631511894 з наступними умовами: тип кредиту – кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту – «кредитна картка «Вигода»; мета кредиту – для особистих потреб; ліміт кредитної лінії – у розмірі 200000,00 грн.; процентна ставка – 39,99% річних; ти процентної ставки – фіксована; тип картки – VISA строком дії 5 років; порядок повернення кредиту – щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Відповідачка свої зобов?язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 142800,05 грн, з яких: 84773,85 грн - прострочене тіло кредиту, 58026,2 грн - відсотки за користування кредитом. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк».
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте в позові прохала про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами не погоджується, просила відмовити в позові в повному обсязі.
21.11.2025 року відповідачка до суду направила відзив на позовну заяву. У відзиві зазначила про те, що вона не погоджується з позовними вимогами, оскільки пропозиція від банку 17.11.2020 року не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів і комісії. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 17.11.2020 до 17.10.2024 банком нараховувалася комісія за обслуговування кредиту в сумі 7766.89 грн., яка була списана (стягнута) банком в повному обсязі. Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки є нікчемними. Тому сума заборгованості має бути зменшена на 7766.89 грн. Крім того неправомірно нараховані відсотки в розмірі 58026,2 грн. Крім того, вважає, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів, користування кредитною лінією у відповідному розмірі, пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк, наявність заборгованості та не зазначено складові суми заборгованості. До того ж, після того як відповідачка зробила останню виплату банку 05.01.2022 року, позивач почав збільшувати кредитний ліміт, без погодження з відповідачем. Просила зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає заявлені витрати є неспівмірними виконаній роботі адвоката.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Частиною 1ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідачка 17.11.2020 підписала оферту, якою вона звернулася до банку із пропозицією укласти Угоду про надання кредиту №631511894, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк»
Підписанням цієї Оферти Позичальник надав власну згоду Банку на передачу до Кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також беззаперечно підтвердив, що перед укладенням Угоди ознайомлений, в тому числі, у письмовій формі: - зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту, - з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ. Всі відносини між Позичальником та Банком, що не врегульовані Угодою, запропоновано врегулювати Договором (договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк»), який визначає всі інші істотні умови надання та користування Кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку: www.alfabank.com.ua (https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi). Угода набуває чинності з моменту підписання Банком Акцепту на укладання Угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до умов Угоди та Договору. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті Банку: www.alfabank.ua (https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi). В разі незгоди клієнта із зміненим розміром ліміту відновлювальної кредитної лінії клієнт зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації щодо зміни розміру відновлювальної кредитної лінії надати банку заяву щодо анулювання відновлювальної кредитної лінії та повністю повернути заборгованість по кредиту та/або сплаті процентів за користування відновлювальною кредитною лінією/несанкціонованою кредитною заборгованістю перед банком та/або неустойки чи інших платежів (у разі наявності) за договором. Підпис позичальника на цьому договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування, та про те, що Акцепт Пропозиції він отримав у дату складання цієї оферти.
Відповідач звернувся до АТ «Альфа-Банк» із анкетою-заявою про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк».
Оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії підписана власноручно ОСОБА_1 , в якій містяться узгоджені сторонами умови споживчого кредиту, а саме: максимальна сума кредиту складає 200000,00 грн.; сума доступного кредиту на момент складання оферти 40000,00 грн.; процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій запропоновано позивачем встановити та/або операцій зняття коштів готівкою у розмірі 39,99% річних. Також сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування.
Отже, 16.11.2020 між банком та відповідачем укладено кредитний договір та узгоджено його істотні умови: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; мета кредиту – споживчі потреби; ліміт кредитної лінії – у розмірі 200000,00 грн; процентна ставка – 39,99% річних; тип процентної ставки – фіксована; тип картки – MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту – щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн.
Позивач звернувся до відповідачки з письмовою вимогою про усунення порушень, направлення якої підтверджується списком згрупованих поштових відправлень та рекомендованим повідомленням, описом, фіскальним чеком.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, станом на 14.05.2025 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом у загальному розмірі 142800,05 грн, з яких: 84773,85 грн - прострочене тіло кредиту, 58026,2 грн - відсотки за користування кредитом.
Із вказаного розрахунку встановлено, що позивач нараховував комісію РКО, відсотки за користування кредитом, овердрафт (несанкціоновану заборгованість) та здійснені відповідачем погашення заборгованості банк розподіляв між зазначеними категоріями та у рахунок погашення тіла кредиту.
Відповідно до виписки за спірним договором за період з 17.11.2020 по 14.05.2025 відповідачка користувалася кредитним лімітом, вчиняла операції, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, комісію РКО, овердрафт. Однак припинила здійснювати будь-які операції за карткою.
Суд звертає увагу, що Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
За таких обставин позивач довів належними та допустимими доказами наявність договірних відносин між сторонами, факт отримання відповідачем кредитних коштів у виді кредитного ліміту та неналежне виконання своїх зобов`язань відповідачем.
Також суд звертає увагу, що, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, Банк не заявляв до стягнення комісію за банківське обслуговування та овердрафт. А просить стягнути лише тіло кредиту та проценти за користування кредитними коштами у порядку статті 1054 ЦПК України.
Відповідач, заперечуючи щодо задоволення позовних вимог не надав доказів, що обґрунтовували б його заперечення. Власного розрахунку заборгованості відповідач не здійснив, доказів оспорювання ним кредитного договору також не надав.
Стаття 12 ЦПК України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність договірних зобов`язань, які порушив відповідач.
Позичальник кредит отримав, що підтверджується матеріалами справи. Проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним.
Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11800,00 грн.
Відповідно до вимог ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів позову додано договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року, укладений між АТ «Сенс Банк» (замовник) та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» (виконавець), відповідно до якого виконавець зобов`язався надавати послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах замовника юридичних і фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.
Розділом 3 Договору визначено винагороду виконавця (гонорар) та порядок розрахунків. Так, передбачено, що гонорар за підготовку і подання позовної заяви до суду становить 375,00 грн., за отримання рішення суду - 225,00 грн., комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85%. З метою розрахунку винагороди сторони визначили порядок обміну документами: щомісячно замовник передає виконавцю звіти про результати погашеної заборгованості боржників, на підставі яких виконавець надає замовнику завірені акти прийому-передачі наданих послуг, після підписання яких замовником виплачується винагорода виконавцю.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі №915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України «про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі №529/201/20.
За договором про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року, АТ «Сенс Банк» доручив, а Адвокатське об`єднання «СмартЛекс» взяло на себе зобов`язання надавати допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження правового зв`язку між представником - адвокатом Гірчаком А.М. та адвокатським об`єднанням, з яким укладено Договір про надання послуг.
Разом з тим, позивачем АТ «Сенс Банк» не було надано суду доказів, що підтверджували б понесені ним витрати на правничу допомогу, оскільки до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження того, що сторонами узгоджувались надані Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» послуги, виконавець надавав замовнику завірені акти прийому-передачі наданих послуг, після підписання яких позивач сплачував АО «СмартЛекс» будь-які кошти за надану юридичну допомогу у відповідності до умов Договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року, а тому суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву представника Акціонерного товариства "Сенс Банк" Гірчак Андрія Миколайовича до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" заборгованість за кредитним договором від 17.11.2020 року у розмірі 142800(сто сорок дві тисячі вісімсот) гривень 05 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок
У задоволенні іншої частини вимог позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА