Справа № 594/1292/24

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
16 січня 2026 року 

Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі головуючого ОСОБА_1 
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Борщеві, кримінальне провадження № 12018210050000362про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, освіта середня - спеціальна, не працюючого, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 
обвинуваченого ОСОБА_6 
захисника – адвоката ОСОБА_8  ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 23 грудня 2018 року о 17 год. 05 хв., керуючи автомобілем «АUDІ-А6», реєстраційний номер   НОМЕР_1 (номерний знак Литовської Республіки), рухався по вул. Кудринецькій в селищі Мельниця-Подільська, Борщівського (тепер Чортківського) району, Тернопільської області, в напрямку від с. Кудринці до перехрестя з вул. Незалежності в селищі Мельниця-Подільська.
Рухаючись у вказаному напрямку, в межах смуги руху до зазначеного перехрестя, із швидкістю біля 80 км/год., водій ОСОБА_6 не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, як наслідок в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, не обрав безпечної швидкості руху за умови видимості дороги, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, які зобов`язували його рухатися па автомобілі «АUDІ-А6», реєстраційний номер   НОМЕР_1 , у населеному пункті, із безпечною швидкістю (за умови видимості дороги), не більше 50 км/год., а також своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
При подальшому наближенні до будинку №5 вказаної вулиці, із зазначеною швидкістю, водій ОСОБА_6 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_9 , яка рухалася проїзною частиною дороги, а саме смугою руху до перехрестя з вул. Незалежності, біля правого краю проїзної частини дороги, назустріч автомобілю «АUDІ-А6», реєстраційний номер   НОМЕР_1 , відповідно до вимог п. п. 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог), 12.3 ПДР України виявивши небезпеку для свого руху, тобто зміну дорожньої обстановки - появу рухомого об`єкту, який рухається смугою руху, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, за умови руху автомобіля із безпечною та дозволеною (не більше 50 км/год.) швидкістю руху, в межах населеного пункту, як при увімкненому в автомобілі ближньому, так і дальньому світлі фар.
Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_6 не забезпечив безпеку дорожнього руху та шляхом обрання швидкості руху автомобіля «АUDІ-А6», яка значно перевищувала безпечну та дозволену на даній ділянці автодороги в межах населеного пункту, позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця наїзду на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалася назустріч в межах смуги руху транспортного засобу, та під час руху допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля «АUDІ-А6» на пішохода ОСОБА_10 .
Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 в порушення вимог п. п. 2.10 (а, б, в, г, д, е) ПДР України негайно не зупинив керований транспортний засіб і не залишився на місці пригоди, не увімкнув аварійну сигналізацію і не встановив знак аварійної зупинки, не вжив можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, не викликав па місце пригоди карету швидкої медичної допомоги та не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, не чекав прибуття поліцейських, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організацію об`їзду місця пригоди, а залишив місце пригоди, поїхавши на автомобілі «АUDІ-А6», реєстраційний номер   НОМЕР_1 , до м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області.
Внаслідок наїзду транспортним засобом пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: масивної відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під мозкові оболонки та речовину головного мозку, від яких настала її смерть на місці пригоди.
Порушення водієм ОСОБА_11 вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1, 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_10 .
Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та дав показання, що  23 грудня 2018 року біля 17 год. 05 хв., керуючи автомобілем «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_2 рухався по вул.Кудринецькій, смт.Мельниця-Подільська, Борщівського району Тернопільської області, в напрямку від с.Кудринці до перехрестя з вул.Незалежності, смт.Мельниця-Подільська.
Рухаючись у вказаному напрямку, в межах смуги руху до зазначеного перехрестя, зі швидкістю біля 40 км/год на ближньому світлі фар приблизно за 20 м він побачив жінку-пішохода, яка рухалася проїзною частиною дороги, а саме смугою руху з перехрестя вул. Незалежності, правим краєм проїзної частини дороги, назустріч автомобілю під його керуванням.
Жінка, йдучи, зупинялася, махаючи в напрямку автомобіля палицею, яку тримала у правій руці. Коли автомобіль наблизився до жінки, вона палицю направила в його сторону та вдарила нею в передню частину автомобіля, але куди саме, сказати не може, після чого він відчув удар та падіння жінки на капот автомобіля з правої сторони та удар головою об праву передню стійку вікна. На потерпілу наїзду не було, уникнути зіткнення не міг, бо було дуже слизько і він не міг звернути з колії. Він злякався і не зупинився, а поїхав далі в бік с.Іване-Пусте. Що сталося з потерпілою, він не бачив і не знав, що вона загинула. Приблизно через п`ять хвилин повернувся, побачив на тому місці людей, після чого подзвонив до знайомого ОСОБА_12 , разом з яким поїхав у м.Кам`янець-Подільський, де в районі автовокзалу залишив свій автомобіль, переночував у знайомого і наступного дня поїхав у Польщу. 
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_8 в судових дебатах зазначив, що вина ОСОБА_6 не доведена належними та допустимими доказами, просить його виправдати, у задоволенні цивільного позову потерпілої відмовити . 
Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушенні, вина останнього повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні.
Так, допитані під час судового розгляду свідки сторони обвинувачення дали такі показання. 
Свідок ОСОБА_13 дав показання, що того дня увечері був у сусіда ОСОБА_14 , стояли в нього на подвір`ї. Тоді він бачив, як по дорозі проїхав легковий автомобіль з включеними ліхтарями. Далі вони почули шум на вулиці, голосну розмову. Коли вийшли на дорогу і підійшли до місця події, то він побачив потерпілу, яка лежала на дорозі, а голова її була на снігові, нагорнутому на узбіччя. Через деякий час приїхала швидка і тоді встановили, що потерпіла померла. Він її упізнав, це була його сусідка ОСОБА_9 . Під час слідчого експерименту він показував, де лежало тіло. В даний час усіх подій добре не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_14 дав показання, що того дня увечері, було вже темно, години не пам`ятає, стояв у себе на подвір`ї із сусідом ОСОБА_13 . Подій добре не пам`ятає, пригадує, що почув крики з вулиці. Коли вийшов на вулицю, то побачив автомобіль швидкої. На місці ДТП, до якого йому йти приблизно 300м, побачив сусідку ОСОБА_9 , яка лежала на узбіччі дороги. 
Свідок ОСОБА_15 дав показання, що того дня під вечір сусід ОСОБА_13 сказав йому, що загинула сусідка ОСОБА_9 . Він вибіг на вулицю, де побачив автомобіль швидкої, а на узбіччі лежала збита сусідка ОСОБА_9 . Потерпіла проживала з ним по сусідству, була похилого віку, ходила з паличкою досить повільно.
Свідок ОСОБА_16 дала показання, що про ДТП, в якій загинула потерпіла ОСОБА_9 , дізналася від односельців. З обвинуваченим ОСОБА_6 на той час перебувала в дружніх відносинах, у нього був автомобіль марки «АUDІ» сірого кольору. У той день, 23 грудня 2018 року біля 18 години вона телефонувала до нього і зрозуміла, що він знаходиться на якомусь святкуванні. 
Свідок ОСОБА_17 дала показання, що проживає по сусідству з потерпілою. ДТП сталася на початку їхньої вулиці. 
Свідок ОСОБА_18 дав показання, що з обвинуваченим ОСОБА_6 перебуває в дружніх відносинах, проживає по сусідству. В ОСОБА_6 був автомобіль марки «АUDІ-А6» сірого кольору. В день ДТП увечері в м.Кам`янець-Подільський він зустрівся з ОСОБА_6 і ОСОБА_19 і на прохання ОСОБА_6 дав їм ключі від квартири своєї колишньої дружини, бо вони попросилися переночувати. Сам він поїхав додому і наступного дня від когось із знайомих дізнався про ДТП. Того ж дня ОСОБА_19 віддав йому ключі від квартири, а ОСОБА_6 з тих пір він більше не бачив, знав, що той поїхав у Польщу на роботу. 
Свідок ОСОБА_20 дала показання, що того дня увечері вона з чоловіком була в м.Кам`янець-Подільський, де до них під`їхав обвинувачений ще з кимось і розмовляв з її чоловіком, який потім їй повідомив, що дав тим хлопцям ключі від її квартири, бо вони хотіли переночувати.  
Свідок ОСОБА_21 дала показання, що приймала участь у проведенні слідчого експерименту в даній справі. Також був запрошений ще один понятий, статист, інші учасники. На місці був складений протокол, який вона підписала. 
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується наданими стороною обвинувачення документами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- рапортом старшого інспектора-чергового Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_22 від 23.12.2018 (а.с.103, т.1), згідно якого 23.12.2018 о 17.15 
надійшло повідомлення від лікаря БШД про те, що 23.12.2018 невідомий автомобіль сірого кольору здійснив наїзд на жінку, жительку смт Мельниця-Подільська ОСОБА_9 (жінка померла), автомобіль покинув місце ДТП;
-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12018210050000362 (т.1 а.с.237), згідно якого о 20.39.15 год. 23.12.2018 начальником СВ відділення поліції № 1 (м. Борщів) ЧРВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_23 зареєстровано кримінальне провадження № 12018210050000362, правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст.286 КК України. За даними витягу 23.12.2018 біля 17 год. невідома особа, керуючи автомобілем невідомої марки, сірого кольору, рухаючись по вул.Кудринецькій в смт.Мельниця-Подільська Борщівського району в напрямку с.Іване-Пусте Борщівського району, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_9 . Внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження внаслідок чого померла на місці події;
- орієнтуванням начальника Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_24 начальникам структурних підрозділів ГУНП в Тернопільській області, міжрегіональних територіальних підрозділів НП України Тернопільської області від 23.12.2018 (а.с.104, т.1), згідно якого в ході проведення першочергових розшукових заходів отримано інформацію про те, що до скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди може бути причетний автомобіль марки «Ауді А-6» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим начальник ВП орієнтувати особовий склад ввірених їм підрозділів з метою встановлення місця знаходження вищевказаного автомобіля та ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.12.2018, проведеного в період з 20.20 год. по 21.40 год, та долученими до нього план-схемою і таблицями ілюстрацій (а.с.105-119, т.1), згідно з якими об`єктом огляду є проїзна частина дороги на вул.Кудринецькій, смт. Мельниця-Подільська Борщівського району, навпроти будинків № 3,5,7 з правого боку та № 8,10,12 з лівого боку. Проїзна частина
дороги в місці ДТП частково вкрита шаром мокрого світу висотою 1-2 см, має дві колії для руху в обох напрямках в місці руху коліс автомобілів (колія) з мокрим асфальтобетонним покриттям, без замерзання, пряма в плані, горизонтального профілю, призначена для руху транспортних засобівв обох напрямках і має по одній смузі для руху в кожному напрямку, дорожня розмітка не проглядається. Загальна ширина проїзної частини дороги (п. ч. д.) становить 6,7 м. З обох боків до п. ч. д. примикають узбіччя вкриті шаром мерзлого снігу висотою біля 5-8 см, шириною по 3,0 м, за ними розташовані паркани господарств справа № 3,5,7, зліва 8,10,12. Правий край п. ч. д. позначений сніговим насипом мерзлого снігу шириною 0,8 м. Від краю дороги висотою 0,35 м скупчено зліва насип мерзлого снігу меншої висоти. У зв`язку з самими насипами та сніговим покриттям рух пішоходів по обох відрізках утруднений. Параметри колії наступні: справа частина колії смуги руху до вул. Незалежності з мокрим асфальтобетонним покриттям шириною 0,5 м,
проходить її правий край на відстані 1,0 м до правого краю п. ч. д., ліва частина колії шириною 0,9 м, її правий край проходить на відстані 2,3 м до правого краю л. ч. д. Ліва частина колій смуги руху до с. Кудринці проходить від свого ближнього краю до правого краю п. ч. д. (напрям проведення огляду) на відстані 3,5 м, має ширину 0,7 м, аналогічно права частина цієї смуги шириною 0,4 м, проходить на відстані її ближнього краю до правого краю п. ч. д. становить 5,6 м. Між краями з мокрим асфальтобетонним покриттям розташовані смугами з мокрим сніговим покриттям. По цих описаних двох коліях і рухаються автомобілі по вул. Кудринецькій. В місці ДТП дорожнє освітлення відсутнє, ліхтарі не встановлені. В господарствах №3 та №5 ніхто
не проживає. Через електричну опору без №, що встановлена на куті між господарствами №3 та №5 на правому узбіччі дещо перед розташуванням слідової інформації, перпендикулярно до країв дороги умовно проведено лінію до якої буде здійснено повздовжню прив`язку слідів про ДТП.
На місці події виявлено наступну слідову інформацію: 
- на смузі руху до вул. Незалежності, на відстані 1,55 м до правого краю п. ч. д. та 3,85 м перед БЛ виявлено в межах колії уламок дерев`яного ціпка (паличка для ходіння, якою користувалась потерпіла), невеликих розмірів. Аналогічний уламок від ціпка виявлено на тій же смузі руху на відстані 1,95 м до правого краю п. ч. д. та 3,10 м до БЛ;
- на смузі руху до вул. Незалежності на відстані 2,0 м до правого краю п. ч. д. та 2,6 м перед БЛ виявлено біологічний фрагмент (кістка її частина або фрагмент щелепи потерпілої).
- на смузі руху до вул. Незалежності, на відстані 1,9 м до БЛ та 1,6 м до правого краю п. ч. д. виявлено металевий ґудзик бронзовий, з візерунком, який відірваний з зимового пальта потерпілої;
- на смузі руху до вул. Незалежності, на відстані 0,7 м до БЛ та 1,1 м до правого краю п. ч. д. виявлено верхню частину ціпка, палички дерев ’яної для ходи потерпілої з ручкою пластиковою коричневого кольору, яка має злам знизу, в центральній частині наявного фрагменту також є
пошкодження, проходить від передньої частини палиці до заду, що характерно для руху потерпілої назустріч транспортного засобу, яким було скоєно наїзд. На боковій частині палиці біля рукоятки виявлено нашарування речовини схожої на лакофарбове покриття сірого кольору;
- на правому краю п. ч. д. на відстані 3,0 м до БЛ виявлено сумку потерпілої виготовлену з тканини, чорного кольору, в якій містяться особисті речі потерпілої та продукти харчування;
- на правому узбіччі, на відстані 3,1 м до БЛ та 1,6 м до правого краю п. ч. д. виявлено поліетиленовий пакет (прозорий) з продуктами харчування;
- на правому краю п. ч. д., на сніговому насипі виявлено труп, як встановлено громадянки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала в смт. Мельниця -Подільська, Борщівського району, труп лежить на спині, дещо під кутом до країв дороги вісь тіла косо поперечно до країв дороги, руки трупа пристають до тулуба, ноги випрямлені, розтягнуті в сторони, права нога трупа має видимі деформації кісток, знаходиться в неприродному положенні, на лицевій частині черепа трупа в ділянці лівої частини лоба, правої частини обличчя та очей наявні ушкодження з розсіченням шкіри, розтрощенням кісток черепа в цій частині та виходом мозкової речовини, ймовірно контакт цієї частини голови з частиною транспортного засобу. Відстань від ніг трупа
до БЛ— 2,3 м, до правого краю п. ч. д. —0,6 м, відстань від голови трупа до БЛ 0,7 м, до правого краю п. ч. д. - 1,6 м. Труп одягнений в пальто темно-сірого кольору, хустину чорного кольору, чоботи чорного кольору, колготи чорного кольору.
Під час огляду з місця пригоди вилучено: труп громадянки ОСОБА_9 разом з одягом та взуттям, доставлено до моргу Борщівської райлікарні для проведення судово-медичної експертизи, уламки з палички для ходи з у фрагментами речовини, схожої на ЛФП сірого кольору, поміщено в сейф-пакет експертної служби №0010474, який належним чином опечатаний;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.12.2018 із долученими до нього план-схемою та фототаблицями (а.с.128-150, т.1), відповідно до яких свідок ОСОБА_13 повідомив, що 23.12.2018 року біля 17 год. 05 хв. він стояв і спілкувався із своїм односельчанином ОСОБА_14 біля його господарства, на лівому узбіччі вул. Кудринецької, смт. Мельниця-Подільська, Борщівського району, навпроти воріт до господарства №16. В цей час повз них проїхав легковий автомобіль, іноземного виробництва, сірого кольору, на даний час після огляду автомобіля «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_4 , в ході проведення слідчого експерименту він може вказати, що це був автомобіль марки «АUDI-А6» , як і автомобіль, який використовується в ході проведення слідчого експерименту (він його впізнав по задніх ліхтарях, стоп-сигналах, а також додатковій планці стоп-сигналу на верхній частині заднього вітрового скла автомобіля). Номерний знак цього автомобіля він не запам`ятав. Даний автомобіль рухався по вул. Кудринецькій, смт. Мельниця-Подільська, Борщівського району, в напрямку від с. Кудринці до перехрестя з вул. Незалежності, а саме в межах колії цієї смуги руху, із швидкістю біля 80 км/год., або на дальньому світлі фар або на ближньому світлі фар, з дуже яскравим світлом, можливо встановленими більш потужнішими лампочками ближнього світла (ксенонами чи лед-лампами), більш точно він вказати не може. Після проїзду повз них цього автомобіля, коли даний автомобіль проїхав від них біля 50-70 метрів вперед до вул. Незалежності, то він почув звук гучного удару, який лунав біля цього автомобіля. Що спочатку трапилося він не зрозумів. Після цього удару водій даного автомобіля рухаючись по вказаній траєкторії, в межах колії, дещо пригальмував, зменшивши швидкість, однак не зупинявся, в той момент він і побачив його стоп-сигнали, які спрацювали. Після чого водій автомобіля різко натиснув на педаль газу і почав збільшувати швидкість, втікати з місця пригоди, і надалі доїхавши до перехрестя з вул. Незалежності, повернув праворуч, і поїхав в напрямку с. Іване-Пусте, Борщівського району. Куди надалі поїхав даний автомобіль йому не відомо. Хто саме керував цим автомобілем та чи були в його салоні пасажири, вантаж, йому не відомо. В подальшому після цього удару вони (він та ОСОБА_14 ) підійшли до місця де пригальмував автомобіль, і побачили на правому сніговому насипі в межах правого узбіччя авто дороги, навпроти воріт господарства №5, вул. Кудринецької, якщо рухатися до вул. Незалежності, тіло жінки старшого віку, яка лежала на спині, її голова була направлена під кутом до воріт господарства №5, а ноги до центру проїзної частини дороги. Жінка не подавала ознак життя, з її голови текла кров. Жінка була одягнена в зимове пальто темно-сірого кольору, спідницю, колготи, чорного кольору, чоботи, чорного кольору. Біля голови жінки лежала хустка чорного кольору. Далі вони її впізнали, це була жителька смт. Мельниці-Подільської - ОСОБА_9 . Біля неї лежала сумка чорного кольору і на смузі руху вул. Кудринецької в напрямку вул. Незалежності уламок з ціпка (палиці для ходи). В місці її знаходження чи біля нього дорожнє освітлення вул. Кудринецької відсутнє. Тоді він зрозумів, що автомобіль «АUDI-А6» сірого кольору під час руху допустив на неї наїзд і далі його водій втік з місця пригоди. До наїзду на ОСОБА_9 водій автомобіля «АUDI-А6» не гальмував, а вже гальмував після наїзду. Як саме в точності рухалася ОСОБА_9 до цього наїзду він вказати не може, однак враховуючи її вік та те, що вона ходила згорбленою, з ціпком в правій руці, і з сумкою (з продуктами харчування), то вона рухалася точно не швидко, і враховуючи те, що вона повз нього не проходила до цієї ДТП, а вони з ОСОБА_14 стояли досить довго на вулиці, і те, що вона мала продукти харчування в сумці, то вона рухалася від магазину додому, тобто по вул. Кудринецькій, смт. Мельниця-Подільська, в напрямку від вул. Незалежності до с. Кудринці, тобто назустріч автомобілю «АUDI-А6». Враховуючи те, що ближнє до неї узбіччя автодороги мало високий сніговий насип і далі було вкрите високим шаром мерзлого снігу, вона рухалася біля лівого краю проїзної частини дороги, якщо переміщатися в напрямку с. Кудринці, в межах колії правих коліс автомобілів, які рухаються по вул. Кудринецькій в напрямку вул. Незалежності. На час ДТП інші автомобілі крім автомобіля «АUDI-А6» по вул. Кудринецькій в обох напрямках не рухалися. Інші особи крім ОСОБА_9 , по вул. Кудринецькій також не рухалися. Крім ОСОБА_14 йому інші свідки ДТП не відомі. На час ДТП була темна пора доби, без опадів, проїзна частина дороги була вкрита шаром мокрого снігу, не замерзлого, мала дві колії для руху автомобілів в обох напрямках, по яких постійно і рухалися автомобілі, як і автомобіль «АUDI-А6», в цій колії проїзна частина дороги була мокрий асфальтобетон, без льоду і замерзання. Надалі побачивши потерпілу жінку він побіг додому та викликав на місце ДТП швидку медичну допомогу та працівників поліції. До приїзду працівників поліції на місці пригоди ніхто нічого не переміщав, тіло жінки лежало так само під час проведення огляду місця ДТП, як тоді, коли вони його виявили відразу після наїзду автомобілем «АUDI-А6» .
Слідчим експериментом встановлено, що на момент проведення слідчої дії спостерігаєтьсятемна пора доби, без опадів, проїзна частина дороги частково вкрита шаром мокрого снігу висотою 1-2 см., має дві колії для руху в обох напрямках в місці руху коліс автомобілів з мокрим асфальтобетонним покриттям, без замерзання, узбіччя вкриті шаром мерзлого снігу висотою біля 5-8 см. Правий край проїзної частини дороги, по напрямку руху до перехрестя з вул. Незалежності, позначений насипом мерзлого снігу шириною 0,8 м., висотою 0,35 м., параметри колії в точності відповідають параметрам колії на проїзній частині дороги, як і на час ДТП (для цього були проведенні відповідні заміри), так права колія шириною 0,5 м., її правий край проходить на віддалі 1,0 м., до правого краю проїзної частини дороги, ліва колія шириною 0,9 м., а саме її ближній (правий) край проходить на віддалі 2,3 м., до правого краю проїзної частини дороги вул. Кудринецької, по напрямку руху до перехрестя з вул. Незалежності, смт. Мельниця- Подільська. В місці ДТП дорожнє освітлення відсутнє. ДТП трапилася в межах населеного пункту - смт. Мельниця-Подільська, Борщівського району, Тернопільської області. Свідок ОСОБА_13 вказав, що на час проведення слідчого експерименту погодні та дорожні умови, а також пора доби в точній відповідності відповідають тим, які мали місце на час ДТП.  
Проведеними замірами встановлено, що до наїзду на пішохода ОСОБА_9 «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_1 рухався по траєкторії, яка проходила паралельно до країв дороги, в межах колії смуги руху вул. Кудринецької, в напрямку вул. Незалежності, на віддалі - 1,0 м від правих коліс до правого краю проїзної частини дороги (краю снігового насипу) вул. Кудринецької, по напрямку руху до вул. Незалежності. 
Місце наїзду автомобілем «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 , є початковою точкою для розмітки проїзної частини дороги і поділу її на відрізки, які відповідають переміщенню автомобіля «АUDI-А6» та статиста-пішохода за 1-5 секунди.
Надалі проводилося переміщення автомобіля «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_4 та статистки-пішохода між точками № 5-1, тобто у напрямках їх руху до місця наїзду до того моменту, коли з місця водія автомобіля «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_4 наступає конкретна видимість пішохода, при цьому конкретна видимість пішохода визначалася в кожній із точок як при ближньому так і при дальньому світлі фар автомобіля. При вимірюванні встановлено, що видимість в напрямку руху з робочого місця водія автомобіля «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_4 на ближньому світлі фар становить 52м, а на дальному світлі фар становить 73м;
- висновком експерта №1.3-36/19 від 12.02.2019 (а.с.160-163, т.1) , згідно якого при проведенні судової трасологічної екпертизи встановлено, що на поверхні дерев`яної палиці для ходи, яка була вилучена 23.12.2018 на місці дорожньо-транспортної пригоди, є сліди пошкодження, а саме: на торцевій поверхні палиці, протилежній від руків`я є слід пошкодження у вигляді відколу деревини, в якому проглядається внутрішня структура деревини з повздовжніми витягнутими щепками у вигляді тріщин та відколів, що орієнтований відносно її довжини; - на поверхні палиці зі сторони руків`я є слід пошкодження у вигляді відколу деревини в якому частково проглядається внутрішня структура деревини з повздовжніми витягнутими щепками у вигляді тріщин та відколів, що орієнтований відносно її довжини. Судячи з характеру та місця розміщення пошкоджень, напрям деформуючої сили пошкодження відбувся в процесі прикладання значного механічного зусилля до грані деревини зі сторони розташування руків`я, в
в результаті чого з протилежної його сторони утворився відкол деревини;
- висновком експерта №1.3-36/19 від 12.02.2019 (а.с.160-163, т.1) , згідно якого наїзд за обставинами справи автомобіля «АUDІ-А6», реєстраційний номер   НОМЕР_1 , на пішохода відбувся у поперечному напрямку по відношенню до елементів дороги - на смузі руху до вул. Незалежності. У повздовжньому напрямку - в місці, що дещо передує початку ділянки зафіксованої слідової інформації, якщо переміщатись в напрямку руху даного транспортного засобу. Враховуючи зафіксовану слідову інформацію на місці пригоди експерт приходить до висновку, що автомобіль «АUDІ-А6», реєстраційний номер   НОМЕР_1 , на момент наїзду на пішохода імовірно рухався в напрямку від с. Кудринці до вул.Незалежності;
- висновком експерта №4.6-51/19 від 12.03.2019 (а.с.199-212, т.1), згідно якого в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля «АUDІ-А6», повинен, був діяти відповідно до вимог п.п.12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього, руху України.
Відповідно до заданого варіанту 1 (при якому автомобіль «АUDІ-А6» до моменту ДТП рухався по мокрому асфальтобетонному покритті на ближньому світлі фар) вихідних даних до ухвали про призначення судової експертизи, експерт не може дійти однозначного висновку щодо того, чи мав водій автомобіля «АUDІ-А6» з моменту виникнення небезпеки для руху (настання конкретної видимості пішохода, яка рухається назустріч в межах його смуги руху), технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керованим ним транспортний засіб, до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзду на останнього при швидкості руху автомобіля, «АUDІ-А6» 80 км/год., оскільки шукані величини перекриваються, проте мав таку можливість як при умові руху автомобіля «АUDІ-А6» з безпечною швидкістю руху по умові видимості у напрямку руху водію 72 …77 км/год., так і при умові руху автомобіля «АUDІ-А6» із швидкістю 50 км/год.
Відповідно до заданого варіанту 2 (при якому автомобіль «АUDІ-А6» до моменту ДТП рухався по асфальтобетонному покритті, вкритому мокрим снігом, на ближньому світлі фар) вихідних даних до ухвали про призначення судової експертизи, водій автомобіля «АUDІ-А6» з моменту виникнення, небезпеки для руху (настання конкретної видимості пішохода, яка рухається назустріч в межах його смуги руху), не мав технічної можливості шляхом екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзду на останнього. при швидкості руху автомобіля «АUDІ-А6» 80 км/год., проте мав таку можливість як при умові руху автомобіля «АUDІ-А6» безпечною швидкістю руху по умові видимості у напрямку руху водію 48...53 км/год, так і при умові автомобіля «АUDІ-А6» із швидкістю 50 км/год.
Відповідно до заданого варіанту 3 (при якому автомобіль «АUDІ-А6» до моменту ДТП рухався по мокрому асфальтобетонному покритті на дальному світлі фар) вихідних даних до ухвали про призначення, судової експертизи, водій автомобіля «АUDІ-А6» з моменту виникнення небезпеки для руху (настання конкретної видимості пішохода, яка рухаєтеся назустріч в межах його смуги руху), мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзду на останнього, як при швидкості руху автомобіля «АUDІ-А6» 80 км/год., так і при умові руху автомобіля «АUDІ-А6» із швидкістю 50 км/год.
Відповіло до заданого варіанту 4 (при якому автомобіль «АUDІ-А6» до моменту ДТП рухався по асфальтобетонному покритті, вкритому мокрим снігом, на дальному світлі фар) вихідних даних до ухвали про призначення судової експертизи, водій автомобіля «АUDІ-А6», з моменту виникнення небезпеки для руху (настання конкретної видимості пішохода, яка рухається назустріч в межах його смуги руху), не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзду на останнього при швидкості руху автомобіля «АUDІ-А6» 80 км/год, проте мав таку можливість при умові руху автомобіля «АUDІ-А6» із швидкістю 50 км/год, однак експерт не може дійти однозначного висновку щодо того, чи мав водій автомобіля «АUDІ-А6» таку можливість при умові руху автомобіля «АUDІ-А6» з безпечною швидкістю руху при умові видимості у напрямку руху водію 58...63 км/год, оскільки шукані величини перекриваються.
Відповідно до заданого ухвалою про призначення судової експертизи варіанту 1 вихідних даних в діях водія автомобіля «АUDІ-А6» вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до заданого ухвалою про призначення судової експертизи варіанту 2 вихідних даних, в діях водія автомобіля «АUDІ-А6» вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до заданого ухвалою про призначення судової експертизи варіанту 3 вихідних даних, невідповідностей в діях водія автомобіля «АUDІ-А6» вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України не вбачається.
Відповідно до заданого ухвалою про призначення судової експертизи варіанту 3 вихідних даних, в діях водія автомобіля «АUDІ-А6» вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.3,12.4 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до заданого ухвалою про призначення судової експертизи варіанту 4 вихідних даних, в діях водія автомобіля «АUDІ-А6» вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.2,12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.
При заданому комплексі вихідних даних варіантів 1,2, 4 невідповідність дій водія автомобіля «АUDІ-А6» вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України привела до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, тобто причиною настання даної ДТП - наїзд транспортного засобу на пішохода з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю автомобіля «АUDІ-А6» зазначеним вимогам пункту Правил дорожнього руху України.
При заданому комплексі вихідних даних варіанту 3 (при якому автомобіль «АUDІ-А6» до моменту ДТП рухався по мокрому асфальтобетонному покритті на дальньому світлі фар) невідповідність дій водія автомобіля «АUDІ-А6», вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України привела до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, тобто причиною настання даної ДТП - наїзд транспортного засобу на пішохода, з технічної точки зору були обставини , які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «АUDІ-А6» зазначеним вимогам пункту Правил дорожнього руху України;
- висновком експерта №2.2-54/19 від 27.03.2019 (а.с.215-218, т.1), згідно якого частинка пластинчатої речовини невизначеної геометричної форми, максимальними розмірами 0,9x0,4мм, яка була виявлена на обвідку полімерної рукоятки від дерев`яної палиці, є чотирьохшаровою системою лакофарбового покриття (ЛФП), із зовнішнім прозорим безбарвним шаром, наступним шаром сірий металік, наступним темно - сірим (матовим) шаром та світло - сірим (нижнім) шаром; 
- висновком експерта №77 за результатами проведеної судово-медичної експертизи в період з 24.12.2018 по 31.01.2019 (а.с.219-221, т.1), згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , 1932 року народження, судово-токсикологічної експертизи (висновок експерта № від 2018 року), судово-гістологічної (висновок експерта № 1343 від 11.01.2019), судово-імунологічної (висновок експерта № 696 від 28.12.2018) експертизи, враховуючи попередні відомості, експерт дійшов такого висновку.
При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 встановлені такі ушкодження:
- відкрита черепно-мозкова травма з переломом кісток основи та склепіння черепа, крововиливами під тверду та м`яку мозкові оболонки, з раною та крововиливом з боку внутрішньої поверхні м`яких тканин голови в правій половині лобної ділянки;
- відкрита черепно-лицева травма з переломом верхньої щелепи справа, ранами правого крила носа та підборіддя справа;
- закритий перелом правої великогомілкової кістки в верхній третині;
- синець передньої поверхні правого колінного суглобу з поширенням на верхню третину гомілки; 
- садна (3): правої виличної ділянки - 1; нижньої губи справа -2
Морфологічні властивості ушкоджень (переломи кісток, крововиливи, рани, садна, синці), вказують на спричинена їх внаслідок дії тупих предметів.
Особливості вказаних ушкоджень, а саме стан поверхонь саден, синюшно-фіолетовий колір синця, темно-червоний колір крововиливів, відсутність ознак загоєння ран та консолідації в зонах переломів кісток вказують, що тілесні ушкодження у потерпілої виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті.
Масивність, множинність, різноманітний характер тілесних ушкоджень (садна,синці, рани, переломи кісток тощо), наявність ознак різкого загального різкого струсу тіла (у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів), локалізація тілесних ушкоджень на передній поверхні правої половини тіла в поєднанні з властивостями та характером перелому правої великогомілкової кістки - в сyкyпнocтi свідчать про те, що в даному випадку мала місце транспортна травма, зокрема наїзд (удар виступаючими частинами) транспортного засобу, зокрема легкового автомобіля (на що вказує висота розташування тілесних пошкоджень) на потерпілу, котра перебувала у вертикальному чи близькому до нього положенні і була обернена до автомобіля передньою половиною тіла, з послідуючим падінням останньої на капот та підлягаючу поверхню.
Специфічних для переїзду колесом транспортного засобу ушкоджень, а також слідів волочіння на тілі трупа ОСОБА_9 не виявлено.
Відкрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_9 за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, стосовно живих осіб, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Перелом верхньої щелепи та великогомілкової кістки-належать до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що супроводжуються довготривалим розладом здоров`я - більше 21 дня. Садна та синець кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Смерть ОСОБА_9 настала від масивної відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під мозкові оболонки, та речовину головного мозку.
Таким чином, між спричиненням потерпілій, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням її смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
При серологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 встановлено групу крові А(ІІ) з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічної системи АВО.
При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 етиловий алкоголь не виявлений;
- висновком експерта №1343 за результатами проведеної судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів, вилучених під розтину трупа ОСОБА_9 в період з 28.12.2018 по 11.01.2019 (а.с.222, т.1), згідно якого субарахноїдальний крововилив, крововиливи в речовину головного мозку, незначний набряк мозку, деформація та дезорієнтація нейронів, клітини-тіні, хронічні дистрофічні зміни в головному мозку. 
Під час судового розгляду ухвалою суду від 27.01.2025 за клопотанням сторони захисту у справі призначено комплексну судову автотехнічну, транспортно-трасологічну, судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та Тернопільського обласного бюро судово-медичних експертиз. На вирішення експертів було поставлено питання:
- Чи є технічно спроможними показання обвинуваченого водія ОСОБА_6 про обставини ДТП, з урахуванням даних, отриманих у результаті огляду місця події та висновків експертів №77 від 31 січня 2019 року, №4.6-29/19 від 07 лютого 2019 року та №4.6-51/19 від 12 березня 2019, якщо ні, то в чому полягає їх суперечність?
Якщо так, то:
- чи відповідали дії водія ОСОБА_6 з технічної точки зору вимогам Правил дорожнього руху України;
-чи відповідали дії пішохода ОСОБА_9 вимогам Правил дорожнього руху України?
- чиї дії, водія чи пішохода з технічної точки зору призвели до виникнення аварійної дорожньої ситуації;
- яка була швидкість руху транспортного засобу перед зіткненням;
- яким було взаємне розташування автомобіля та пішохода в момент зіткнення при дорожньо-транспортній події;
-чи була у водія технічна можливість запобіганню події (наїздові, зіткненню та ін.) в момент розвитку дорожньої ситуації;
-чи мав водій технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події;
-чи могла ОСОБА_9 отримати виявлені в неї тілесні ушкодження за обставин, описаних водієм ОСОБА_6 , якщо ні, то чому і в чому полягає ця суперечність.
З висновку експерта від 30.04.2025 № КСЕ-19/120-25/1821-ІТ за результатами комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, судово-медичної експертизи (а.с.116-122, т.2), проведеної на підставі ухвали Борщівського районного суду Тернопільської області від 27.01.2025 встановлено, що експерт не може дослідити технічну спроможність показань ОСОБА_6 щодо розташування місця наїзду на пішохода у повздовжньому напрямку відносно елементів проїзної частини дороги та зафіксованої на місці пригоди слідової інформації, так як вони не вказані ОСОБА_6 , що в свою чергу не дозволяє експертним шляхом в повній мірі оцінити технічну спроможність показань обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно місця наїзду на пішохода. Також експертним шляхом неможливо вирішити питання щодо того, чи є технічно спроможними показання обвинуваченого водія ОСОБА_6 про обставини ДТП з урахуванням огляду місця події та висновків експертів №77 від 31 січня 2019 року, №4.6-29/19 від 07 лютого 2019 року та №4.6-51/19 від 12 березня 2019 року, для проведення якої було надано інший комплекс вихідних даних, оскільки вирішення вказаного запитання в даному випадку не потребує спеціальних медичних знань та спеціальних знань у галузі інженерно-транспортної експертизи. З цих же підстав експертами не вирішувались решту питань. 
Згідно із ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зі змісту ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
У відповідності до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно із ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
При цьому, підставою для визнання доказів недопустимими є не будь-яке порушення процесуального закону, а порушення фундаментальних прав і свобод особи.
Стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_6 надано суду також такі документи:
- протокол огляду місця події від 24.12.2018 (а.с.120, т.1), згідно з яким під час проведення 24.12.2018 року огляду території колишнього складу сільхозхімії, що знаходиться в с. Іване-Пусте, вул. Центральна Борщівського району Тернопільської області, та належить ОСОБА_25 , в ході якого було скопійовано на СD-диск відеозаписи з камер відеоспостереження за 23.12.2018 та перед приміщенням складу було виявлено на снігу сліди розвороту транспортних засобів, які зафіксовано за допомогою фотографування;
- протоколом огляду відеозаписів від 03.06.2019 (а.с.121-126, т.1), згідно якого проведено огляд відеозаписів, які вилучені під час проведення 24.12.2018 огляду території колишнього складу сільхозхімії, що в с. Іване-Пусте, вул. Центральна, Борщівського району, Тернопільської області. Під час перегляду першого відеозапису з назвою - «1_04_К._181223183500» встановлено, що він проведений камерою зовнішнього відеоспостереження, що встановлена на будинку складів сільхозхімії, і на територію біля цих складів, за якою розташована вул. Центральна с. Іване-Пусте, Борщівського району, яка частково проглядається. Запис проведений 23.12.2018 з 18 год. 35 хв. 00 с. до 19 год. 00 хв. 00 с. При перегляді цього відеозапису встановлено, що на проїзній частині дороги вул. Центральної с. Іване-Пусте, з лівого краю автодороги по напрямку встановлення камери зовнішнього відеоспостереження під`їжджає два легкових автомобіля, які надалі зупиняються один біля одного, і певний час стоять на вказаній вулиці, які саме це автомобілі, і що саме біля них відбувається визначити на відеозаписі не можливо, оскільки камера розташована досить далеко від місця їх зупинки. Визначити при цьому марки, моделі, кольори чи номерні знаки цих автомобілів не можливо. Вказані автомобілі під`їжджають на вул. Центральну та зупиняються о 18 год. О 18 год. 45 хв. 21 с., вказані автомобілі розвертаються та розпочинають рух в тому напрямку звідки приїхали. Тобто вказані автомобілі стоять на вул. Центральній час - 8 хв. Далі до 19 год. 00 хв., інші автомобілі на вул. Центральній не зупиняються і не рухаються через неї в обох напрямках. При огляді відеозапису з назвою «2_07_Я_181223183500» встановлено, що він проведений камерою зовнішнього відеоспостереження, що встановлена на будівлі складів сільхозхімії, і направлена на територію біля цих складів, яка на відеозаписі взагалі не проглядається, і дана територія закрита гілками дерева. Крім цього, запис досить засвічений зовнішнім світлом біля камери, що унеможливлює побачити, що саме відбувається в зоні спостереження цієї камери. Даний запис проведений 23.12.2018 з 18 год. 35 хв. 00 с., до 19 год. 00 хв. 00 с.;
- протокол огляду відеозаписів від 03.06.2019 (а.с.151-157, т.1), згідно якого проведено огляд відеозаписів, які вилученні начальником СРПП №4 Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_26 , 24.12.2018, під час перегляду камер зовнішнього відеоспостереження, що встановленні на залізничному переїзді, що по вул. Кам`янець-Подільська, смт. Скала-Подільська, Борщівського району, Тернопільської області (виїзді в напрямку Хмельницької області), за період часу з 19:00 по 20:00, 23.12.2018. Вказані два відеозаписи з двох камер, що встановленні на залізничному переїзді, збереженні на оптичному диску DVD-R (RW) «Verbatim» 4,7 GB/120 min, 16х speed, серійний номер: «PAP631WA05100320», без пояснювальних написів. При перегляді цього відеозапису встановлено, що о 19:47:46 до залізничного переїзду наближаються легковий автомобіль, який надалі виїжджає та проїжджає цей переїзд в напрямку виїзду з м. Скала-Подільська, до м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, виробництва, можливо і марки «АUDІ-А6» , номерний знак цього автомобіля чи його фрагменти на відеозаписі не проглядається, визначити по відеозаписі чи наявні механічні пошкодження в передній частині цього автомобіля також не надається можливим.
Однак, суд не бере до уваги дані докази, вважає їх неналежними, оскільки з цих доказів неможливо встановити обставини, що мають значення для даного кримінального провадження.  Захисник обвинуваченого –адвокат ОСОБА_8 під час судового розгляду звернувся до суду з клопотанням про визнання доказів, поданих стороною обвинувачення, недопустимими. Зазначив, що протокол огляду місця події від 23 грудня 2018 року є неналежним і недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні , оскільки проведений без будь-якого доручення, до внесення відомостей в ЄРДР ст.слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Тернопільській області ОСОБА_27 . Крім того, в процесі огляду місця події було виявлено та проведено огляд трупа ОСОБА_9 за відсутності експерта або лікаря. Також вважає, що оскільки питання підслідності в даному кримінальному провадженні вирішено 07 липня 2021 року начальником Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_28 та визначено органом досудового розслідування слідче відділення Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП у Тернопільській області, а тому розслідування до цієї дати повинно було проводитися ст.слідчим з ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Теропільській області ОСОБА_27 , який проводив огляд місця події, або ж протокол огляду місця події є неналежним і недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні та інші процесуальні рішення , що приймались і проводились до цієї дати. 
Висновок автотехнічної експертизи в даній справі ґрунтується на вихідних даних, що не відповідають дійсності і які отримані з порушенням вимог КПК. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зазначили, що при їх допиті в якості свідків на досудовому слідстві швидкості руху автомобіля, його марки, на ближньому чи дальному світлі фар він рухався, які в нього були задні ліхтарі, вони не вказували, оскільки не бачили самого автомобіля та ДТП, а свідок ОСОБА_13 також зазначив, що таких даних він не давав слідчому в процесі проведення слідчого експерименту. На вирішення автотехнічної експертизи не ставилося питання щодо визначення швидкості руху автомобіля та відповідності дій пішохода ОСОБА_9 ПДР України. Тому її результати не можуть бути належним і допустимим доказом у даному кримінальному провадженні .
Крім того, прокурором та органом досудового розслідування порушено вимоги закону щодо повідомлення про підозру ОСОБА_6 , встановлені ч.4 ст.22 КПК України, оскільки повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 11 листопада 2019 року складено не прокурором, а неуповноваженими особами - начальником СВ Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ОСОБА_23 , а 14 серпня 2024 року – ст.слідчим цього відділення поліції ОСОБА_29 , а тому ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного в кримінальному провадженні через нездійснення органом досудового розслідування стадії притягнення до кримінальної відповідальності. Тому за відсутності належного повідомлення особі про підозру наступне складання обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 та здійснений на його підставі судовий розгляд позбавлені правових підстав. 
Також стороні захисту не відкривалися речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження, тому вони не можуть бути належними та допустимими доказами по справі. 
Надаючи правову оцінку доводам захисника обвинуваченого , викладеним у клопотанні про визнання доказів недопустимими, та відхиляючи ці доводи, суд зазначає наступне.
Під час судового розгляду встановлено, що постановою начальника слідчого управління ГУНП в Тернопільській області від 23.12.2018 ОСОБА_30 (т.2, а.с.226) в даному кримінальному провадженні було призначено групу слідчих для здійснення досудового розслідування в складі : начальника СВ Борщівського ВП ЧВП ГУНП ОСОБА_23 , старших слідчих СВ Борщівського ВП ЧВП ГУНП ОСОБА_31 , ОСОБА_29 , слідчих СВ Борщівського ВП ЧВП ГУНП ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , старшого слідчого з ОВС ВРЗСТ СУ ГУНП ОСОБА_27 .
Постановами начальника Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_35 від 07.07.2021 (т.2 а.с.224, 225) визначено слідче відділення ВП №1 (м.Борщів) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області органом, який буде здійснювати подальше досудове розслідування даного кримінального провадження, призначено групу слідчих у складі слідчих СВ відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_34 , ОСОБА_33 , старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_29 , начальника СВ відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_23 .
Тому в суду не має достатніх підстав вважати, що досудове розслідування здійснено не уповноваженими на те органами та особами, що вказувало б на істотність порушення прав людини і основоположних свобод, та мало б наслідком визнання отриманих доказів недопустимими, як вважає сторона захисту.
Наданий суду протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.12.2018 (т.1 а.с.105-119), проведеного ст.слідчим з ОВС ВРЗСТ СУ ГУНП ОСОБА_27 з участю ст.інспектора-криміналіста Борщівського ВП ОСОБА_36 , начальника СВ Борщівського ВП ЧВП ГУНП ОСОБА_23 , старшого слідчого СВ Борщівського ВП ЧВП ГУНП ОСОБА_31 відповідає вимогам ст. ст. 104, 105 КПК України, а сама слідча дія проведена у відповідності до приписів ст. ст. 223, 237 КПК України.
Суд вважає, що підстав для визнання протоколу огляду місця події від 23.12.2018 недопустимим доказом з наведених захисниками мотивів, немає, оскільки слідчий мав право на проведення вказаної процесуальної дії до внесення відомостей про злочин в ЄРДР, що відповідає положенням частини 3 статті 214 КПК України, згідно з якими огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.
При огляді місця ДТП слідчим були дотримані вимоги статті 237 КПК України, а внесення відомостей про кримінальне правопорушення, скоєне 23.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань після початку проведення огляду місця події, жодним чином не вплинуло на законність проведення даної та подальших слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, й вказане жодним чином не досягає того рівня, який може свідчити про істотність недоліків та суттєвого порушення умов проведення цієї та подальших слідчих дій, проведених у даному кримінальному провадженні після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Оцінюючи висновок судової автотехнічної експертизи в даній справі №4.6-51/19 від 12.03.2019 (а.с.199-212, т.1) суд вважає, що даний висновок експерта ґрунтується на достовірних вихідних даних та не викликає сумнівів у його обґрунтованості, отриманий в установленому КПК України порядку, а тому приймається судом. 
Суд звертає увагу, що допитаний 04.11.2024 у судовому засіданні ОСОБА_13 пояснював, що на даний час усіх подій того дня не пам`ятає. Такі ж пояснення дав допитаний у судовому засіданні 20.11.2024 свідок ОСОБА_14 .
Тому суд бере до уваги дані, встановлені при проведенні слідчого експерименту в даній справі, оскільки слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_13 був проведений протягом короткого часу після ДТП, а саме 26.12.2018, у формі відтворення дій, обстановки, обставин події, протокол якого ОСОБА_13 підписав, не мав до нього зауважень, що він підтвердив у судовому засіданні. При цьому свідку ОСОБА_13 були роз`яснені його права, про що свідчить підпис останнього в протоколі.
Стосовно тверджень сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного в даній справі суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
З реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що 14.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в даній справі .
Як повідомила в судовому засіданні процесуальний прокурор ОСОБА_37 , ОСОБА_6 14.08.2024 в порядку ст.278 КПК України ст.слідчим СВ відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_29 було вручено письмове повідомлення про підозру, чого сторона захисту в судовому засіданні не заперечувала.
Також стороною захисту не подані суду достатні та достовірні докази на підтвердження обставин невиконання або неналежного виконання слідчим вимог ст. 290 КПК України, у зв`язку із чим суд не знаходить обґрунтованих підстав для визнання недопустимими доказів, поданих стороною обвинувачення до суду та безпосередньо досліджених судом під час судового розгляду.
Показання обвинуваченого ОСОБА_6 та позицію сторони захисту суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого, спрямований на уникнення від кримінальної відповідальності за дії, які йому інкримінуються.
Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний вищезазначений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у вчиненні необережних дій, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_9 . 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до правил ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів і яке вчинено з необережності, обставини його скоєння,пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого.
Вивчаючи особу обвинуваченого судом встановлено, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, що суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання. 
Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого, стороною обвинувачення не заявлено.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі і додаткового - у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з огляду на тяжкість спричинених правопорушенням наслідків, що буде необхідним і достатнім для його виправлення.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, заміненого обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою суду в даній справі від 10.12.2025 на особисте зобов`язання, суд вважає, що такий запобіжний захід необхідно продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні обвинуваченому цього виду запобіжного заходу.
Потерпіла ОСОБА_38 заявила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 , який просила суд розглянути за її відсутності. У позові потерпіла просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в її користь 155 000,00 грн матеріальної шкоди та 500 000,00 грн моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.
В обґрунтування позову посилається на те, що кримінальним правопорушенням їй спричинено матеріальну шкоду в сумі 155 000 грн, а саме у зв`язку із передчасною смертю матері, вона понесла матеріальні витрати на поховання та встановлення пам`ятника. Зокрема, на поховання витратила 25 000 гривень. В дану суму входить придбання домовини, набору в домовину, хреста, вінків, свічок та витрати на інші необхідні ритуальні послуги. Також понесла витрати на встановлення пам`ятника в сумі 130 000 гривень, на підтвердження чого надала фотознімок пам`ятника. Зазначила, що платіжні документи не має змоги надати, оскільки вони до цього часу не збереглися.
Потерпіла зазначила, що окрім матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням їй було завдано і моральну шкоду протиправними діями відповідача, оскільки з вини ОСОБА_6 смерть її матері настала передчасно, чим було порушено нормальний спосіб її життя. Втрата матері спричинила їй значні моральні страждання та переживання, внаслідок чого погіршився стан її здоров`я, значно погіршилась стан нервової системи. Вона постійно відчувала тривогу та мала безсоння, оскільки ніяк не могла змиритись із тим, що передчасно із життя пішла матір, яка могла ще жити і радіти життю, бути їй підтримкою. Через протиправні дії відповідача, вона втратила близьку і дорогу їй людину, яку вже ніколи не побачить, яка ніколи вже не розрадить і нічого не порадить. Завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 500 000 грн.
Потерпіла на підтвердження обґрунтування, завданої їй матеріальної шкоди, надала фотознімок встановленого на кладовищі надгробного одинарного пам`ятника на трьох осіб, з наявними на ньому фотозображеннями цих осіб та написами до них, які можна оглянути лише частково, в тому числі, зображення особи жіночої статі з прізвищем ОСОБА_39 .
В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов потерпілої ОСОБА_38 не визнав та вважає, що такий до задоволення не підлягає.
Захисник обвинуваченого просить відмовити в задоволенні цивільного позову.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази щодо заявлених позовних вимог встановив наступне.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентоване ст.129 КПК України.
Як встановлено ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Стаття 1177 ЦК України встановлює, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Крім того, згідно зі ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки потерпілою не надано жодних доказів на підтвердження понесених витрат на поховання та встановлення пам`ятника. Окрім того, наданого потерпілою фотознімку пам`ятника недостатньо для підтвердження суми коштів, які вона витратила на встановлення пам`ятника. 
Відповідно п.2 ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.
При визначенні розміру суми відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з огляду на те, що з вини ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_38 заподіяно моральних збитків, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, викликаних непоправними наслідками та загибеллю близької людини, яких зазнала потерпіла ОСОБА_38 , а також конкретні обставини кримінальної справи, суд вважає, що достатнім розміром грошового відшкодування моральної шкоди є 300 000,00 грн., який необхідно стягнути з обвинуваченого в користь потерпілої.
Питання речових доказів по справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Питання судових витрат по справі слід вирішити у відповідності до ст.124 КПК України. 
Керуючись ст.ст.368, 370,374 КПК України, суд, -   
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати  з моменту його затримання на виконання цього вироку.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_40 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_40 300000,00 (триста тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_40 відмовити.
Речовий доказ: ціпок (дерев`яну палицю для ходи потерпілої ОСОБА_9 ) із пошкодженнями та нашаруваннями речовини схожої на лакофарбове покриття, сірого кольору, який знаходиться на зберіганні в кімнаті для зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського управління поліції ГУНП в Тернопільській області, повернути потерпілій ОСОБА_41 .
Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави вартість проведених по справі судових експертиз: судових трасологічних експертиз №1.3-36/19 від 12.02.2019 в сумі 572,00 грн.;
№4.6-29/19 від 07.02.2019 в сумі 1144,00 грн.; судової автотехнічної експертизи № 4.6-51/19 від 12.03.2019 в сумі 2002,00 грн.; судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 2.2-54/19 від 27.03.2019 в сумі 572,00 грн, а всього в сумі 4290,00 грн.
Запобіжний захід, замінений обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою суду в даній справі від 10.12.2025 на особисте зобов`язання,продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 16 березня 2026 року включно.
Зарахувати ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме затримання та перебування під вартою з 13 серпня 2024 року по 31 січня 2025 року з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_6 на підставі ч.7 ст.72 КК України в строк відбуття покарання строк його цілодобового домашнього арешту, а саме перебування під цілодобовим домашнім арештом з 01 лютого 2025 року по 10 грудня 2025 року з розрахунку: три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. 
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1