Справа № 569/28150/25

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
21 січня 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №985557 від 10.12.2025 р., вбачається, що 09.12.2025р. близько 23-30 у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї, а саме вчинив дії фізичного, психологічного характеру, а саме застосував психологічне насильство до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесні ушкодження, ображав внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному чи психологічному здоровю потерпілої ОСОБА_2 .
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Пилипчук Л.М. звернулася до суду з письмовими поясненнями, в яких вказала, що ОСОБА_1 не вчиняв домашнього насильства по відношенню до своєї колишньої дружини, наголосила, що зміст правопорушення не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом», при цьому формулювання «не завдало фізичного болю» прямо виключає шкоду фізичному здоров`ю, а, тому, ці доводи грунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП оскільки відсутня така кваліфікуюча ознака, як повторність. Зазначила, що між колишнім подружжям відбулася сімейна сварка, побутовий конфлікт, ОСОБА_1 не мав умислу вчиняти домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої дружини, у зв`язку з цим просила закрити провадження у справі за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судовому засіданні захисник Пилипчук Л.М. підтримала вказані письмові пояснення з мотивів, викладених у них.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, вказала, що в день події адміністративного правопорушення останній прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння, вімкнув світло та голосно почав ходити по квартирі, не давав спати їй та дитині, ображав її нецензурними словами, кричав, на зауваження не реагував, у зв`язку з цим просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , оскільки, відповідно до ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.
Заслухавши пояснення захисника Пилипчук Л.М., потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП з таких підстав,-
Відповідно до ст.251, 254 КУпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та у відповідності до зазначених в ньому обставин.
Згідноч.1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
З диспозиції вказаної статті вбачається, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП притягуються особи виключно за завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
При цьому диспозицією вказаної статті не передбачено можливість притягнення до адміністративної відповідальності осіб за діяння, в наслідок яких могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
З аналізу наведених норм права, вбачається, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, є матеріальним, тобто об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення передбачає настання наслідків як його обов`язкової ознаки.
Враховуючи викладене, домашнє насильство має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.
Самі по собі, конфліктні стосунки, вживання нецензурної лексики, не утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП. 
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.
Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї вважається відсутнім склад у цілому.
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За положеннями ст..280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності,
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення. 
Згідно із приписами ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З матеріалів справи, дослідженого відеозапису убачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують конфліктні відносини, пов`язані із майновими інтересами обох сторін щодо того самого майна. При цьому саме по собі вживання нецензурної лайки не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно із статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення, не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Зважаючи на викладене у зв`язку із відсутністю доказів наявності у діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, провадження в справі про адміністративне правопорушення, слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі ч.1 ст. 173-2 , п.1 ст. 247, 251, п.3 ст. 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя –