ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року 
м. Київ

cправа № 924/700/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу касаційну скаргу Фермерського господарства "Золотий Жайвір", до якої приєднався засновник Фермерського господарства "Золотий Жайвір" ОСОБА_1 
на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025
у справі № 924/700/24
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"
до Фермерського господарства "Золотий Жайвір"
про банкрутство юридичної особи.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 06.09.2024 відкрито провадження у справі № 924/700/24 про банкрутство Фермерського господарства "Золотий Жайвір" (далі - ФГ "Золотий Жайвір", Господарство, боржник); визнано вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (далі - ТОВ "Суффле Агро Україна", кредитор) у сумі 2 555 000,00 грн основного боргу, а також 30 280,00 грн судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Білика О.А.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 10.09.2025 заяву ТОВ "Суффле Агро Україна" (вх.№05-06/1342/25 від 17.07.2025) з додатковими грошовими вимогами до боржника ФГ "Золотий Жайвір" у сумі 20 805 000,00грн штрафу та 6 056,00 грн судового збору задоволено частково.
Визнано додаткові грошові вимоги ТОВ "Суффле Агро Україна" до боржника ФГ "Золотий Жайвір" у сумах:
- 6 056,00 грн судового збору сплаченого за подання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника (1 черга задоволення вимог кредиторів (не враховується під час визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу на підставі частини четвертої статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства);
- 6 241 500,00 грн штрафу - 6 черга задоволення вимог кредиторів (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів відповідно до абз. 3 частини четвертої статті 45 КУзПБ).
В решті суми заявлених додаткових грошових вимог відмовлено.
Зобов`язано розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Білика О.А. внести зміни до реєстру вимог кредиторів ФГ "Золотий Жайвір" відповідно до п. 2 резолютивної частини цієї ухвали.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ФГ "Золотий Жайвір" звернулося до суду з апеляційною скаргою.

Короткий зміст ухвали апеляційного господарського суду

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 постановлено апеляційну скаргу ФГ "Золотий Жайвір" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 10.09.2025 у справі №924/700/24 з доданими до неї документами не приймати до розгляду та повернути скаржнику.

Апеляційний суд виходив з того, що апеляційна скарга від імені ФГ "Золотий Жайвір" підписана Дацківом Ігорем Васильовичем. Однак на дату подання апеляційної скарги повноваження керівника ФГ "Золотий Жайвір" виконував розпорядник майна арбітражний керуючий Білик О.А. згідно ухвали Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2025 у справі № 924/700/24, яка в установленому законом порядку не скасована, є чинною, а тому є обов`язковою для виконання. 

Апеляційний суд зазначив, згідно безкоштовного Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівник боржника Білик Олександр Анатолійович - розпорядник майна. Докази припинення повноважень Білика О.А. як керівника ФГ "Золотий Жайвір" в матеріалах апеляційної скарги відсутні.

У зв`язку з чим апеляційний суд застосував пункт 1 частини п`ятої статті 260 ГПК України, яким передбачено повернення апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено, і повернув апеляційну скаргу скаржнику.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

ФГ "Золотий Жайвір" через систему "Електронний суд" подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій спросить ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник у касаційній скарзі посилається на абзац 6 частини 2 статті 287 ГПК України як на підставу касаційного оскарження, зазначаючи про необґрунтоване застосування апеляційним судом пункту 1 частини п`ятої статті 260 ГПК України.

Вказує, що апеляційним судом не було враховано, що на дату подання апеляційної скарги повноваження керівника ФГ "Золотий Жайвір" виконував Дацків Ігор Васильович , який підписав та подав апеляційну скаргу від імені боржника ФГ "Золотий Жайвір", якого було призначено новим керівником боржника рішенням №3 засновника ФГ "Золотий жайвір" ОСОБА_1 , що підтверджується доданою до апеляційної скарги Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Наведеним, на думку скаржника, спростовується висновок апеляційного суду про те, що повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Білика О.А. як керівника боржника станом на дату подання апеляційної скарги не припинились.

ОСОБА_1 - засновник ФГ "Золотий жайвір" подав заяву про приєднання до касаційної скарги, яка ухвалою Касаційного господарського суду від 16.12.2025 приєднана до касаційної скарги ФГ "Золотий Жайвір" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 у справі №924/700/24.

Узагальнені доводи інших учасників справи 

ТОВ "Суффле Агро" у відзиві заперечує проти касаційної скарги в повному обсязі, вказує, що на дату подання апеляційної скарги Дацків І.В. , як керівник боржника, мав обмеження щодо представництва ФГ "Золотий Жайвір", а повноважним представником був саме розпорядник майна - арбітражний керуючий Білик О. А. згідно ухвали господарського суду від 04.06.2025, з яким не погоджувалось подання такої апеляційної скарги. 

ТОВ "Суффле Агро" у додаткових поясненнях визнав за необхідне ознайомити суд з результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Білика О.А. щодо питань, викладених у скарзі ФГ "Золотий Жайвір", під час виконання повноважень розпорядника майна у справі № 924/700/24 про банкрутство ФГ "Золотий Жайвір", за результатами якої в рамках даної справи порушень не виявлено.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів скаржника і висновків суду апеляційної інстанції

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час повернення апеляційної скарги ФГ "Золотий Жайвір" на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 260 ГПК України. 

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Частиною першої статті 17 ГПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З огляду на положення статті 254 ГПК України реалізація особою права на апеляційне оскарження рішення (ухвали, постанови) суду першої інстанції здійснюється шляхом подання апеляційної скарги, вимоги до форми та змісту якої встановлені статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Положеннями частин першої, третьої статті 56 ГПК установлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина 1 статті 58 ГПК).

Отже, наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як в порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Апеляційний суд встановив, що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2025 у справі № 924/700/24 про банкрутство ФГ "Золотий Жайвір", крім іншого, припинено повноваження голови боржника ОСОБА_1, виконання повноважень керівника боржника покладено на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Білика О.А. до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника.

Частиною першою статті 235 ГПК України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом

В силу приписів частини четвертої статті 9 КУзПБ ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, прийняті господарським судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність), набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З огляду на положення частини першої статті 235 ГПК України та частини четвертої статті 9 КУзПБ, ухвала Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2025 у справі № 924/700/24 про припинення повноважень голови боржника ОСОБА_1. та покладення виконання повноважень керівника на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Білика О.А. набрала законної сили в день її постановлення, в установленому законом порядку не скасована, на момент подання скаржником апеляційної скарги, як і наразі, є чинною, а тому є обов`язковою для виконання.

Колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга ФГ "Золотий Жайвір" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 10.09.2025 підписана Дацківим Ігорем Васильовичем.

До апеляційної скарги ФГ "Золотий Жайвір" додано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якій зазначено відомості про керівника юридичної особи.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Таким чином, до Єдиного державного реєстру включається інформація щодо осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, та дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи (подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 08.12.2020 у справі № 905/2488/15, від 25.01.2023 у справі №5015/4934/11).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Колегія суддів зауважує, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 910/16580/23 зазначено, що якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).

Отже, за наявності інформації щодо такої особи в ЄДР, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 58 ЦПК, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з ЄДР як на достовірні.

Згідно з даними отриманого судом апеляційної інстанції безкоштовного Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: керівник боржника Білик Олександр Анатолійович - розпорядник майна. Також у Витязі зазначено: Дацків Ігор Васильович (тимчасове покладення відповідних обов`язків на розпорядника майна) - керівник, Дацків Василь Павлович - представник.

Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено, що на дату подання апеляційної скарги Дацків І.В. як керівник мав обмеження щодо представництва ФГ "Золотий Жайвір", повноваження керівника ФГ "Золотий Жайвір" виконував арбітражний керуючий розпорядник майна Білик О.А., з яким не погоджувалось подання такої апеляційної скарги. Докази припинення повноважень Білика О. А. як керівника ФГ "Золотий Жайвір" в матеріалах апеляційної скарги відсутні.

За встановлених у цій справі фактичних обставин суд апеляційної інстанції обґрунтовано виснував про відсутність підстав вважати, що касаційну скаргу ФГ "Золотий Жайвір" підписано особою, яка має право її підписувати.

Доводи касаційної скарги наведеного не спростовують, зводяться до переоцінки встановлених апеляційним судом обставин та висновків, при цьому не містять підстав, які б свідчили про неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про дотримання судом апеляційної інстанції норм чинного законодавства та наявність передбачених у пункті 1 частини п`ятої статті 260 ГПК України підстав для повернення апеляційної скарги ФГ "Золотий Жайвір" апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 10.09.2025 у справі №924/700/24.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до приписів статті 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Переглянувши оскаржувану ухвалу апеляційного господарського суду в межах заявлених вимог касаційної скарги, колегія суддів з огляду на встановлені обставини вважає, що висновки суду апеляційної інстанції у цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам процесуального права, підстави для скасування чи зміни ухвали суду апеляційної інстанції відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з тим, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника. 

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фермерського господарства "Золотий Жайвір", до якої приєднався засновник Фермерського господарства "Золотий Жайвір" ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 у справі № 924/700/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Огороднік К.М.
Судді Жуков С.В.
Погребняк В.Я.