РІШЕННЯ
Іменем України

18 грудня 2025 року 	м. Чернігів	справа № 927/810/25 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, розгляд якої здійснено у порядку загального позовного провадження

за позовом: Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство "ЕЛЕКТРОН "
вул. Кільцева, 27 м. Чернігів ; код ЄДРПОУ 33469297 
до відповідача: ОСОБА_3 
АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 
предмет спору: про витребування оригіналів документів

Представники учасників справи:
від позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
від відповідача: не прибув

Обслуговуючим кооперативом " Садівниче товариство “ЕЛЕКТРОН " подано позов до ОСОБА_3 про витребування оригіналів документів, а саме: протоколів загальних зборів за період з 24.04.2021 по 18.04.2025; протоколи засідання правління за період з 24.04.2021 по 18.04.2025; відомості оплати членських внесків членів за період з 24.04.2021 по 18.04.2025; Акти перевірки контрольно-ревізійної комісії щодо рух грошових коштів за період з 24.04.2021 по 18.04.2025; Договори укладені головою правління ОСОБА_3 та за його дорученням у період з 24.04.2021 по 18.04.2025 в інтересах ОК СТ «Електрон»; печатки, штампи ОК СТ «Електрон».
Процесуальні дії суду.
У зв`язку з тим, що відповідач є фізичною особою Господарський суд Чернігівської області отримав інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_3 . Так, згідно відповіді №1671206 від 15.08.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.09.2025; учасникам справи встановлено строки для подання письмових заяв по суті спору. 
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання, що підтверджується довідкою про доставку позивачу електронного листа в системі Електронний суд та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0601183359251.
Відповідач у підготовче засідання 16.09.2025 не прибув.
16.09.2025 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 07.10.2025.
07.10.2025 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 30.10.2025.
30.10.2025 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 18.11.2025.
17.11.2025 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач, у зв`язку з помилковим визначенням початкового періоду витребування оригіналів документів за період фінансової діяльності ОК СТ « ЕЛЕКТРОН », просить зменшити позовні вимоги і вважати їх наступними:
- Витребувати від ОСОБА_3 на користь Обслуговуючого кооперативу Садівничого товариства " Електрон " оригінали документів:
- протоколи загальних зборів за період з 09.10.2023 по 18.04.2025; 
- протоколи засідання правління за період з 09.10.2023 по 18.04.2025;
- відомості оплати членських внесків членів за період з 09.10.2023 по 18.04.2025;
- Акти перевірки контрольно-ревізійної комісії щодо рух грошових коштів за період з 09.10.2023 по 18.04.2025;
- Договори укладені головою правління ОСОБА_3 та за його дорученням у період з 09.10.2023 по 18.04.2025 в інтересах ОК СТ «Електрон»;
- печатки, штампи ОК СТ «Електрон».
Відповідно до частини 1, 2 ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. 
Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Тобто збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад у грошовому розмірі.
Враховуючи, що зменшення розміру позовних вимог можливо лише у спорах майнового характеру, суд відмовив позивачу у задоволенні заяви про зменшення розміру позовних вимог.
18.11.2025 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 17.12.2025.
24.11.2025 від позивача надійшла заява про поновлення строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи.
Розглянувши заяву, суд задовольнив її, поновив процесуальний строк для подання доказів та долучив докази до матеріалів справи, з огляду на наступне.
Згідно з пп.2, 3, 6 ч.1 ст.42 ГПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Відповідно до ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Зі змісту ст. 80 ГПК України вбачається, що учасники справи повинні подавати докази до суду разом із поданням заяв по суті (позову, відзиву на позов, письмових пояснень) або у строк, встановлений судом для їх подання. Водночас процесуальний закон також надає можливість особі подати докази поза межами встановленого законом або судом строку, але тільки за умови, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у зазначений строк з причин, що не залежали від неї.
Отже, суд може прийняти до розгляду докази, подані стороною на стадії розгляду справи по суті, коли встановить, що сторона не мала можливості подати їх у визначений законом або судом строк з причин, що не залежали від неї. При цьому необхідно враховувати, що чинний ГПК України має на меті забезпечити своєчасний розгляд справ і правову визначеність, унеможливити зловживання процесуальними правами та підвищити ефективність судочинства в цілому, для чого встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, визначено стадії судового процесу, запроваджено розумні обмеження, у тому числі щодо подання доказів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Водночас, відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення... Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.
Тобто, право на поновлення строку реалізується з урахуванням конкретних обставин, яким суд має надати правову оцінку і які сторона повинна обґрунтувати.
Дослідивши наведені у заяві причини пропуску строку для подання доказів по справі, враховуючи, що заявником наведено винятковість обставин для поновлення строку для подання доказів, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача, поновив позивачу строк для подачі доказів та долучив до справи письмові докази.
Відповідач у судові засідання 07.10.2025, 18.11.2025, 17.12.2025 не прибув. Ухвали суду від 16.09.2025, 07.10.2025, 18.11.2025, направлені на адресу відповідача, повернуті відділенням зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено, зокрема, у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату судових засідань, а саме: 07.10.2025, 18.11.2025, 17.12.2025.
Водночас суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. 
Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
17.12.2025 суд проголосив скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).
Суд вважає за необхідне також зауважити, що за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку "розумності строку" розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах "Савенкова проти України" від 02.05.2013, "Папазова та інші проти України" від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити "розумним", не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
Разом з цим, на підставі Указів Президента України починаючи з 24.02.2022 і по теперішній час на території України діє режим воєнного стану.
Згідно з ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ. По можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження. Виважено підходити до встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.
З огляду на зазначені вище обставини, враховуючи тривалі повітряні тривоги у місті Чернігові та відключення електроенергії у приміщенні Господарського суду Чернігівської області , для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2021 у справі №927/858/21 визнано недійсними рішення загальних зборів кооперативу, оформлене протоколом №3 загальних зборів членів ОК СТ " ЕЛЕКТРОН " від 24.04.2021, яким, зокрема, призначено з 19.05.2021 нового керівника - ОСОБА_3 . Останній, не зважаючи на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2021 у справі №927/858/21, яке набрало законної сили, продовжує вчиняти протиправні дії, як голова правління ОК СТ " ЕЛЕКТРОН ". У зв`язку з небажанням відповідача передати фінансово-господарську документацію, печатки та штампи, а також матеріальні цінності, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.
Відзиву на позов від відповідача у встановлений строк до суду не надходило.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Оскільки відповідачем не подано відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.
Обставини справи.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2021 у справі №927/858/21, яке набрало законної сили 20.01.2022, позовні вимоги ОСОБА_6 до Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “Електрон " про визнання такими, що не відбулися, загальних зборів кооперативу, та визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів кооперативу, оформлених протоколом №3 загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “Електрон " від 24.04.2021, задоволено частково. А саме, у задоволенні позову в частині визнання такими, що не відбулися, загальних зборів Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “Електрон " від 24.04.2021, відмовлено. Позов в частині визнання недійсними рішень загальних зборів кооперативу, оформлених протоколом №3 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “Електрон " від 24.04.2021, задоволено та визнано недійсними рішення загальних зборів кооперативу, оформлені протоколом №3 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “Електрон " від 24.04.2021. 
У рішенні Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2021 у справі №927/858/21 встановлені наступні обставини:
Обслуговуючий кооператив " Садівниче товариство “Електрон " зареєстровано в якості суб`єкта господарювання 20.04.2005, номер запису 10641020000001507, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідну інформацію.
19.05.2019 загальними зборами членів садівничого товариства "Електрон" прийнято рішення, оформлене протоколом №1, згідно з яким головою правління обрано ОСОБА_4 строком на 2 роки з 19.05.2019 до 19.05.2020.
06.04.2021 засіданням правління СТ " Електрон ", оформленого протоколом №1, вирішено провести звітно-перевиборні загальні збори 15.05.2021.
Оголошенням для членів "СТ "Електрон" повідомлено про те, що на вимогу більш ніж 1/3 членів товариства відбудуться загальні збори членів "СТ "Електрон" 24.04.2021 о 14:00, порядок денний: звіт голови правління; переобрання голови правління; обрання нового складу правління та ревізійної комісії; прийняття рішення по ремонту водопостачання; затвердження кошторису на 2021 рік; різне.
24.04.2021 загальними зборами членів Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “Електрон " прийнято рішення, оформлені протоколом №3, згідно з яким:
- обрано головою загальних зборів членів Кооперативу - ОСОБА_3 , секретарем ОСОБА_7 ;
- звільнено з посади керівника Кооперативу ОСОБА_4 з 18.05.2021 та призначено з 19.05.2021 нового керівника - ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;
- змінено юридичну адресу Кооперативу на наступну: 14033, Чернігівська обл., м.Чернігів, вул. Льотна, буд.43, кв.58 ;
- уповноважено нового керівника Кооперативу провести державну реєстрацію змін до відомостей про Кооператив.
Рішення про призначення нового керівника - ОСОБА_3 , та про зміну юридичної адреси Кооперативу були зареєстровані в Центрі надання адміністративних послуг міста Чернігів Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради .
15.05.2021 загальними зборами членів Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “Електрон " прийнято рішення, оформлене протоколом №1, згідно з яким головою правління обрано ОСОБА_4 строком на 2 роки з 15.05.2021 до 15.05.2023. У протоколі зазначено, що кандидатура ОСОБА_8 на голосування не ставилась, так як більшість проголосувала за ОСОБА_4 . Уповноважено голову правління ОСОБА_4 зареєструватися в реєстраційній палаті як голова правління з правом підпису. 
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2021 у справі №927/858/21 встановлено, що рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу " Садівничого товариства “Електрон ", оформлені протоколом №3 загальних зборів від 24.04.2021, прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України щодо порядку скликання і проведення загальних зборів та за відсутності кворуму для прийняття рішень, чим порушені корпоративні права позивача на участь в управлінні товариством; матеріалами справи підтверджується факт неповідомлення учасників товариства належним чином про проведення загальних зборів; відсутні докази визначення рішенням загальних зборів членів кооперативу порядку делегування для участі у зборах уповноважених осіб, як і визначення таких уповноважених, а тому зазначені обставини є підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів кооперативу, оформлених протоколом №3 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “Електрон " від 24.04.2021.
З моменту набрання рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2021 по справі №927/858/21 законної сили формально були відновлені права голови правління ОСОБА_4 , який був обраний рішенням загальних зборів 15.05.2021, оформленим протоколом №1. 
30.06.2022 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис №1000641070012001507 із зазначенням, що керівником Обслуговуючого кооперативу « Садівниче товариства «Електрон » є ОСОБА_4 .
24.06.2022 на адресу відповідача був направлений адвокатський запит №797 з проханням надіслати інформацію та наступні документи: довідку про заборгованість за споживче водопостачання, електропостачання та оплату членських внесків по садовій ділянці №41; копію листа та підтвердження про його направлення про необхідні усунення порушень вимог Статуту кооперативу щодо заборгованості по сплаті спеціальних та обов`язкових внесків; копію Протоколу загальних зборів або виконкому щодо відключення дачної ділянки №41 від водопостачання; належно завірену копію Статуту ОК СТ « Електрон »; копію протоколу про обрання відповідача головою правління (керівником); копію витягу з ЄДР юридичних та фізичних осіб.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №1400054771969 даний запит був отриманий відповідачем 30.06.2022, однак залишений без відповіді.
04.07.2022 на адресу відповідача та скарбника кооперативу ОСОБА_9 були направлені Виклики №7 та №3 на засідання правління ОК СТ « Електрон », що відбудеться 11.07.2022 об 14:00 на ділянці № 24А, для передачі діючому керівнику ОСОБА_4 протоколів складених у період з 24.04.2021 по 11.07.2022, відомостей про оплату членами кооперативу членських внесків, печаток і штампів для передачі матеріальних цінностей. 
Дані виклики були отримані відповідачем та скарбником кооперативу 05.07.2022, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №1400054939193, № 1400054939118.
Відповідач на засідання правління 11.07.2022 не з?явився, про що було складено акт №1 від 11.07.2022 ОК СТ « Електрон », підписаний головою правління ОСОБА_4 , секретарем правління ОСОБА_10 та членами товариства у складі 6 осіб.
Відповідно до протоколу №3/22 від 11.07.2022 засідання членів правління ОК СТ « Електрон », з метою отримання звіту про проведену роботу за період виконання своїх повноважень за період з 24.04.2021 по 28.06.2022, передачі матеріальних цінностей (коштів зібраних членських внесків за період з 24.04.2021 по 28.06.2022), документації в тому числі оформлених протоколів загальних зборів, зборів правління кооперативу; бухгалтерську звітність з відомостями про отримання членських внесків і витрачання, рішення про відключення від водопостачання членів кооперативу, вирішено звернутись до суду та зобов`язати попереднього голову правління - ОСОБА_3 та попереднього скарбника - ОСОБА_9 в судовому порядку передати всю документацію та матеріальні цінності за час їх правління кооперативу. 
13.07.2022 на адресу відповідача та скарбника кооперативу ОСОБА_9 були направлені повторні виклики №5 та №6 на засідання правління ОК СТ « Електрон », що відбудеться 17.07.2022 об 14:00 на ділянці № 24А, що підтверджується накладними Укрпошти №1400054983273, №1400054983265 від 13.07.2022 та описами вкладення у цінні листи від 13.07.2022.
Відповідач на засідання правління 17.07.2022 також не з?явився, про що було складено акт №2 від 17.07.2022 ОК СТ « Електрон », підписаний головою правління ОСОБА_4 , секретарем правління ОСОБА_10 та членами товариства у складі 5 осіб.
Вищенаведені обставини встановлені Господарським судом Чернігівської області в рішенні від 12.01.2023 у справі №927/511/22, що набрало законної сили 08.02.2023.
Так, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2023 у справі №927/ 511/22 задоволено позов в повному обсязі, зобов`язано ОСОБА_3 надати Обслуговуючому кооперативу " Садівниче товариство “ЕЛЕКТРОН " оригіналів документів, а саме: протоколів загальних зборів за період з 24.04.2021 по 11.07.2022, протоколів засідання правління за період з 24.04.2021 по 01.08.2022, відомостей оплати членських внесків членів за період з 24.04.2021 по 01.08.2022, акту перевірки фінансово-господарської діяльності за період 24.04.2021 по 01.08.2022, Звіту про рух грошових коштів за період з 24.04.2021 по 01.08.2022, Договорів укладених ОСОБА_3 у період з 24.04.2021 по 01.08.2022 в інтересах ОК СТ " Електрон "; печатки та штампи ОК СТ " Електрон "; стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2481,00 грн.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2024 у справі № 927/760/24 визнано недійсними рішення загальних зборів кооперативу, оформлені протоколом №5 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу « Садівниче товариство «Електрон » від 07.10.2023; скасовано державну реєстрацію змін до відомостей про Обслуговуючий кооператив « Садівниче товариство «Електрон » (код ЄДРПОУ 33469297 ) щодо зміни керівника ОСОБА_3 від 19.04.2024 № 1000641070008001507.
18.04.2025 була відновлена реєстраційна дія щодо юридичної особи, а саме щодо голови правління кооперативу ОСОБА_4 та змінено відомості про місцезнаходження юридичної особи 25.04.2025.
Листами від 04.06.2025 та 23.06.2025 позивач звернувся до колишнього голови правління ОСОБА_3 з листом про передачу всіх фінансових документів, що стосуються діяльності товариства за період з 24.04.2021 по 18.04.2025 у зв`язку з необхідністю провести інвентаризацію щодо своєчасності сплати членських внесків та вирішити питання відшкодування витрат члену садового товариства що були покладені судом на юридичну особу. Листи повернуті відділенням зв`язку як не отримані.
Небажання відповідача передати фінансово-господарську документацію, печатки та штампи, а також матеріальні цінності, що є власністю кооперативу, стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Оцінка суду.
Частиною другою ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021 у справі № 902/608/19). 
Норми ст. 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Згідно з преамбулою та ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Христов проти України», № 24465/04, від 19.02.2009, «Пономарьов проти України», № 3236/03 від 03.04.2008).
Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2021 у справі №927/858/21, що набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів, а обставини, встановлені цим судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.
Так, даним рішенням Господарського суду Чернігівської області визнано недійсними рішення загальних зборів кооперативу, оформлені протоколом №3 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “Електрон " від 24.04.2021, якими, зокрема, звільнено з посади керівника Кооперативу ОСОБА_4 з 18.05.2021 та призначено з 19.05.2021 нового керівника - ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Судом у даній справі встановлено, що 15.05.2021 загальними зборами членів Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “Електрон " прийнято рішення, оформлене протоколом №1, згідно з яким головою правління обрано ОСОБА_4 строком на 2 роки з 15.05.2021 до 15.05.2023. 
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.06.2022 (запис №1000641070012001507) керівником Обслуговуючого кооперативу « Садівниче товариства «Електрон » є ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу.
Частиною 3 ст. 103 Господарського кодексу України визначено, що правління очолює голова кооперативу, який обирається загальними зборами членів виробничого кооперативу. Функції голови кооперативу і порядок його відкликання визначаються статутом кооперативу.
Відповідно до п. 4.10. Статуту Обслуговуючого кооперативу « Садівниче товариство «Електрон », затвердженого загальними зборами членів кооперативу протокол №1 від 05.10.2016 (далі - Статут), керівництво товариством здійснюється загальними зборами, а в період між зборами - правлінням товариства.?
Загальні збори можуть розглядати усі питання діяльності товариства та взаємовідносин членів товариства між собою і товариством, зокрема: обирають терміном на два роки голову правління садівничого товариства, правління та ревізійну комісію (п. 4.2.2. Статуту).
Пунктом 4.8 Статуту визначені обов?язки правління товариства, зокрема: 
- обирає із свого складу заступника голови, затверджує кандидатуру касира, ревізора представлених зборами; в разі потреби правління створює громадські комісії, які працюють під його керівництвом;
- голова та касир складає річні прибутково-видаткові кошториси, подає їх на затвердження правління товариства і звітує перед загальними зборами про виконані роботи;
- касир веде облік майна і коштів товариства, розпряджається ними в межах прибутково-видаткового кошторису затвердженого зборами;
- здійснює контроль: за виконанням членами товариства статуту, рішень правління, загальних зборів, а також правил внутрішнього розпорядку товариства; за своєчасним проведенням робіт щодо закладення колективного саду, упорядкування його території; за своєчасною сплатою членами товариства внесків і платежів, передбачених статутом товариства в розмірах і в терміни, визначені загальними зборами членів товариства.
Пунктом 4.10 Статуту встановлено, що голова правління забезпечує виконання рішень загальних зборів членів товариства і правління товариства, представляє товариство у взаємовідносинах з державними установами та іншими організаціями, укладає договори від імені товариства без особливого на те доручення в межах прибутково - видаткового кошторису, видає доручення, відкриває поточний рахунок товариства в установі банку, приймає на роботу в товариство і звільнює в установленому порядку робітників і службовців, оплачує їх працю.
Отже, Статутом передбачено, що на голову правління товариства покладаються, зокрема, обов`язки з організації документообігу в Товаристві. 
Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
Згідно зі ст. 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Крім того, відповідно до п.1. розділу XV Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за № 736/27181, під час зміни керівника установи наявність і стан документів (справ), що знаходяться в діловодстві структурних підрозділів та в архіві, а також облікових документів та довідкового апарату до них відбиваються окремим розділом в акті приймання-передавання установи. Відповідно до облікових даних служби діловодства та архіву в акті наводяться окремо кількість документів, що знаходяться в діловодстві, та кількість справ, що зберігаються в архіві, у тому числі кількість справ, що внесені до Національного архівного фонду .
Отже за змістом зазначених норм матеріального права відповідач був зобов`язаний передати всі документи, що знаходяться в діловодстві товариства, уповноважному органу товариства - голові правління за актом приймання-передавання.
Відповідно до ч. 2. ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 зазначеного Закону України відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.
Згідно зі Статутом Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “ЕЛЕКТРОН "
такою посадовою особою є голова правління.
Таким чином, суд приходить до висновків, що відповідач під час виконання обов?язків голови правління на підставі рішення загальних зборів кооперативу, оформлених протоколом №3 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “Електрон " від 24.04.2021, був відповідальним за зберігання і всіх бухгалтерських документів товариства.
Жодних доказів дотримання процедури передачі-прийому документів та печатки кооперативу від відповідача уповноваженому голові правління суду надано не було та в матеріалах справи не міститься.
Відповідно до ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За таких обставин, суд вбачає, що відповідач як голова правління товариства, який втратив повноваження відповідно до рішення суду від 21.12.2021 у справі №927/858/21, зобов`язаний передати уповноваженому органу товариства всі необхідні інструменти, за допомогою яких і здійснюється таке керівництво, зокрема документи та печатку товариства.
Висновки суду.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. 
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.
За наведених у їх сукупності обставин, враховуючи, що рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2023 у справі №927/511/22, що набрало законної сили, зобов`язано ОСОБА_3 надати Обслуговуючому кооперативу " Садівниче товариство “ЕЛЕКТРОН " оригіналів документів, а саме: протоколів загальних зборів за період з 24.04.2021 по 11.07.2022, протоколів засідання правління за період з 24.04.2021 по 01.08.2022, відомостей оплати членських внесків членів за період з 24.04.2021 по 01.08.2022, акту перевірки фінансово-господарської діяльності за період 24.04.2021 по 01.08.2022, Звіту про рух грошових коштів за період з 24.04.2021 по 01.08.2022, Договорів укладених ОСОБА_3 у період з 24.04.2021 по 01.08.2022 в інтересах ОК СТ "Електрон"; печатки та штампи ОК СТ "Електрон", суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині зобов`язання ОСОБА_3 надати Обслуговуючому кооперативу " Садівниче товариство “ЕЛЕКТРОН " оригіналів документів, а саме: протоколів загальних зборів за період з 09.10.2023 по 18.04.2025, протоколів засідання правління за період з 09.10.2023 по 18.04.2025, відомостей оплати членських внесків членів за період з 09.10.2023 по 18.04.2025, акту перевірки фінансово-господарської діяльності за період з 09.10.2023 по 18.04.2025, Звіту про рух грошових коштів за період з 09.10.2023 по 18.04.2025, Договорів укладених ОСОБА_3 у період з 09.10.2023 по 18.04.2025 в інтересах ОК СТ "Електрон". У решті позовних вимог слід відмовити.
Щодо судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки спір виник у зв`язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 1514,00 грн.
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.
Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 
Згідно зі ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;
9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). 
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України). 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. 
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні ЄСПЛ " Лавентс проти Латвії " від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, у якому зазначив, що попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката становить 15 000,00 грн.
Як докази витрат на професійну правничу допомогу позивач до позовної заяви додав договір №177/08-25 від 13.08.2025 про надання правової допомоги, попередній розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 13.08.2025 на загальну суму 15 000,00 грн та прибутковий касовий ордер №177/08-25 від 13.08.2025 та квитанцію прибутково касового ордера від 13.08.2025.
Оцінивши надані позивачем документи на підтвердження надання адвокатом правничої допомоги, суд встановив, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката підтверджений належними доказами та становить 15000,00 грн.
Відповідно до ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04, п. 269) вказав, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Господарський суд, беручи до уваги ступінь складності справи, характер та обсяг наданих адвокатом послуг, та керуючись частиною 4 статті 129 ГПК України за відсутності мотивованих заперечень відповідача, вирішив покласти на останнього відшкодування документально підтверджених витрат позивача на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 7500,00 грн.
Керуючись ст. 46, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ :
1. Позов задовольнити частково.
2. ОСОБА_3 надати Обслуговуючому кооперативу " Садівниче товариство “ЕЛЕКТРОН " оригіналів документів, а саме: протоколів загальних зборів за період з 09.10.2023 по 18.04.2025, протоколів засідання правління за період з 09.10.2023 по 18.04.2025, відомостей оплати членських внесків членів за період з 09.10.2023 по 18.04.2025, акту перевірки фінансово-господарської діяльності за період з 09.10.2023 по 18.04.2025, Звіту про рух грошових коштів за період з 09.10.2023 по 18.04.2025, Договорів укладених ОСОБА_3 у період з 09.10.2023 по 18.04.2025 в інтересах ОК СТ "Електрон".
3. Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) на користь Обслуговуючого кооперативу " Садівниче товариство “ЕЛЕКТРОН " (код ЄДРПОУ 33469297 , пр-т Л.Лук`яненка (вул. Рокосовського), 51, кв.88, м. Чернігів, 14000 ) 1514,00 грн судового збору та 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
4. У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. 
Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст рішення складено 02.01.2026.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. 

Суддя В.В. Моцьор