ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2026 р. Справа№ 910/8234/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Барсук М.А.
суддів: Руденко М.А. 
Пономаренка Є.Ю. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат
у справі №910/8234/25 (суддя Маринченко Я.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт»
до Акціонерного товариства «Укргазвидобування»
про стягнення 521 100,00 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення 521 100,00 грн. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі №910/8234/25 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» грошові кошти в сумі 521 100 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7816 грн 50 коп.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі №910/8234/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» про розподіл судових витрат у справі №910/8234/25 задоволено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн 00 коп.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі №910/8234/25 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі №910/8234/25 залишено без змін.
22.01.2026 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» надійшла заява, в якій останній просить ухвалити додаткову постанову про відшкодування витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 20 000, 00 грн.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/8234/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
23.01.2026 до суду через підсистему Електронний суд від представника відповідача надійшли заперечення, в якому останній просив відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 26.01.2026 призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі №910/8234/25 без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/8234/25, дійшла до наступних висновків.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Як вбачається з матеріалів справи, докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані 22.01.2026, тобто у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України, а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем до матеріалів справи надав укладений між ТОВ "Техпромімпорт" (замовник) і Адвокатським об`єднанням "Ганни Шмиги" (виконавець) договір надання правової допомоги №45-05/25АО від 29.05.2025, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику юридичні послуги, передбачені цим договором, а замовник зобов`язується прийняти юридичні послуги та оплатити їх.
Відповідно до п. 3.1. договору вартість наданих юридичних послуг виконавець визначає самостійно після одержання від замовника замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє замовнику відповідний рахунок.
Згідно п. 3.3. договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт виконаних робіт, що підписується представниками кожної із сторін.
Відповідно до акту виконаних робіт № 3 від 20.01.2026 адвокатом були надані послуги у суді апеляційної інстанції. (Захист прав та законних інтересів Замовника; вивчення та правовий аналіз апеляційної скарги, юридичний аналіз та формуванняя позиції у справі; підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу та супроводження справи у Північному апеляційному господарському суді; участь у судовому засіданні) загальною вартістю 20 000,00 грн.
Доводи відповідача у поданих запереченнях щодо відсутності деталізації часу, витраченого на виконані роботи, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначила, що правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. 
Колегія суддів зауважує, що частина 3 статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
А тому доводи відповідача в цій частині колегія суддів відхиляє.
Стосовно доводів відповідача, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн не відповідає критеріям розумності, необхідності та співмірності із виконаною роботою колегія суддів зазначає наступне.
За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Колегією суддів враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.
Так, для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Колегією суддів досліджено подані позивачем до суду докази, які свідчать про проведену адвокатом роботу (зокрема подача відзиву на позовну заяву, додаткових пояснень по справі, які були надані на додаткові пояснення відповідача), і не встановлено неспівмірності вказаних витрат.
Колегія суддів відзначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Також, апеляційним судом враховуються положення п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Відповідно до ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене вище, з огляду на фактично надану адвокатом правову допомогу в межах справи №910/8234/25 у суді апеляційної інстанції, з огляду на наявність доказів на понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, з огляду на відмову у задоволенні поданої відповідачем апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» на професійну правову допомогу у суді апеляційної інстанції покладаються на відповідача у сумі 20 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» задовольнити.
2. Стягнути з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (вул. Кудрявська, 26/28, місто Київ, 04053, код 30019775) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромімпорт» (вул. Академіка Богомольця, 7/14, пр. 182, місто Київ, 01024, код 42569776) 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.
3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені Господарським процесуальним кодексом України порядку і строки.

Головуючий суддя М.А. Барсук 

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко