Справа № 420/34207/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщені суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом Приватного Підприємства «Тайсон Клінінг Компані» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000013/2 від 30.07.2025 р. Одеської митниці Держмитслужби;
- визнати протиправним та скасувати картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2025/000047 від 30.07.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною Контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими, та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей, та їх дані піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості Товару шляхом її коригування в бік збільшення за другорядним методом, здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Підстави для відмови у митному оформленні товарів, встановлені Митним кодексом України, відсутні.
Ухвалою судді від 14.10.2025 року позов залишено без руху та позивачу наданий 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.
Ухвалою судді від 27.10.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач надав до суду відзив у якому вимоги не визнав, та зазначив, що , На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позива ча та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) 25UA500590001046U8 від 29.07.2025 року було
встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості № UA500590/2025/000013/2 від 30.07.2025 року, а саме:
відповідно до ст.4 контракту від 13.09.2023 №13092023 між BALSAN S.A.S та ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» товар поставляється на умовах FCA Arthon (або DAP Izegem), проте, відповідно до інвойсу від від 16.07.2025 №F0000117478 поставка здійснюється на умовах - FCA BALSAN.
Встановлено, що документи, які подані з метою підтвердження заявленої митної вартості не містять всіх відомостей, що мають підтверджувати числові значення складових митної вартості товарів, враховуючи, що у відповідності із ч.2 ст.53 МКУ транспортні (перевізні) документи, є документами, які мають підтверджувати митну вартість товарів та у відповідності із п.5 ч.10 ст.58 МКУмають містити відомості щодо витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України:
відповідно до договору транспортного експедирування від 20.03.2025 №20-03/2025Т між ТОВ «НОРДІ» та ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» вартість послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів транспортним засобом, узгоджується Сторонами в Заявках на перевезення. Достовірність даних заявлених у довідці про транспортні витрати виданою ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» від ТОВ «НОРДІ» від 25.07.2025 №07/25-1 неможливо зіставити с даними вказаними у Заявці, у зв`язку з неподанням їїдо митного оформлення.
Також встановлено, що вартість транспортування вантажу у МД не співпадає з вартістю перевезення вантажу відповідно до довідки про транспортні витрати від 25.07.2025 №07/25-1.
Зазначає, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. Позивачу було запропоновано надати додаткові документи.
Та оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 25UА500590001046U8 від 29.07.2025 року містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
Позивач надав до суду відповідь на відзив.
Відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 05.01.2026 року у задоволенні клопотання представника Одеської митниці про розгляд справи №420/34207/25 в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін відмовлено.
Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приватне підприємство «Тайсон Клінінг Компані» зареєстроване як юридична особа, код ЄДРПОУ 32625121, основним видом економічної діяльності якого є 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.
Між ПП "ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» (покупець) та компанією BALSAN S.A.S 2 (надалі - Продавець) 13.09.2023 укладений Контракт № 13092023 відповідно до якого Продавець зобов`язується поставити килимове покриття (надалі іменується «Товари») та Покупець зобов`язується придбати згідно з умовами цього договору. Умови поставки прописані в інвойсах (рахунок-фактурах), які є невід`ємною частиною Договору. 
Згідно з комерційним Інвойсом від 16.07.2025 № F0000117478 Позивач придбав у Продавця товар, загальною вартістю товару 11585,00 євро. 
Позивач 29.07.2025 подав до Одеської митниці митну декларацію № 25UA500590001046U8 відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації: Килимні покриття для підлоги, неготові з поліпропілену, максимальною площею не більш ніж 1 м2: -4C18401560-0970-00, 1010 BB 50X50 - 720 м2; -4C18401560-0990-00, 1010 BB 50X50 - 480 м2; 4С18401560- 0180-00, 1010 BB 50X50 - 360 м2;-4С18401560-0650-00, 1010 BB 50X50 - 360 м2;Загалом 1920 м2. Торгівельна марка - CARUS. Виробник: BALSAN S.A.S. Країна виробництва - FR
Позивач до митного контролю, разом з митною декларацією № 25UA500590001046U8 як підставу для застосування основного методу надав наступні документи: Інвойс (Invoice) від 16.07.2025 № F0000117478, CMR № 461730, експортний
супроводжувальний документ № 25FRD16007262842A7 від 16.07.2025 р., Контракт № 13092023 від 13.09.2023 р., банківський платіжний документ від 11.07.2025 р., митну декларацію № 25UA500590001056U2, рахунок на оплату № 1940/5184 від 29.07.2025 р., Договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 20-03/2025Т від 20 березня 2025 року, довідка про транспортні витрати № 07/25-1 від 25.07.2025 р., довідка № 07/30-1 від 30.07.2025 р., заявку № 3 від 14.07.2025 р., лист від 17.07.2025 р., оборотно-сальдова відомість по рахунку за 2025 р., прайс-лист від 01.01.2025 р., платіжна інструкція № 2210 від 20.08.2025 р.
Відповідач направив Позивачу запит про необхідність подання додаткових документів відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митноїдеклараціїкраїни відправлення.
- для спростування та у зв`язку із відсутністю всіх відомостей, що підтверджують числове значення складової митної вартості товарів: документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією;
30.07.2025 декларантом надані наступні документи: заявка на перевезення від 14.07.2025 №3, копія експортної декларації країни відправлення від 16.07.2025 № 25FRD16007262842A7, рахунок-фактуру про транспортно-експедиційні послуги від 29.07.2025 № 1940/5184, виписку з бухгалтерської документації від 11.07.2025 № 632 та лист ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» лист №61 від 30.07.2025, що більше документів надаватись не буде.
Одеська митниця 30.07.2025 прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000013/2 (надалі-оскаржуване рішення). 
У графі 33 "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" рішення про коригування Відповідач зазначив: «Встановлено, що документи, які подані з метою підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, враховуючи, що у відповідності із ч.2 ст.53 МКУ зовнішньоекономічний договір (контракт) та рахунок-фактура (інвойс) є документами, які мають підтверджувати митну вартість: відповідно до ст.4 контракту від 13.09.2023 №13092023 між BALSAN S.A.S та ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» товар поставляється на умовах FCA Arthon (або DAP Izegem), проте, відповідно до інвойсу від від 16.07.2025 №F0000117478 поставка здійснюється на умовах - FCA BALSAN.Встановлено, що документи, які подані з метою підтвердження заявленої митної вартості не містять всіх відомостей, що мають підтверджувати числові значення складових митної вартості товарів, враховуючи, що у відповідності із ч.2 ст.53 МКУ транспортні (перевізні) документи, є документами, які мають підтверджувати митну вартість товарів та у відповідності із п.5 ч.10 ст.58 МКУ мають містити відомості щодо витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України: відповідно до договору транспортного експедирування від
№20-03/2025Т між ТОВ «НОРДІ» та ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» вартість послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів транспортним засобом, узгоджується Сторонами в Заявках на перевезення. Достовірність даних заявлених у довідці про транспортні витрати виданою ПП «ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» від ТОВ «НОРДІ» від 25.07.2025 №07/25-1 неможливо зіставити с даними вказанимиу Заявці, у зв`язку з неподанням її до митного оформлення. Також встановлено, що вартість транспортування вантажу у МД не співпадає з вартістю перевезення вантажу відповідно до довідки про транспортні витрати від 25.07.2025 №07/25-1.
30.07.2025 року Одеською митницею прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2025/000047.
Не погоджуючись із прийнятими Одеською митницею рішеннями, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить до висновку, що даний позов є обґрунтованим, а отже підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Так, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно зі ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.1 ст.51 Митного Кодексу України, митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Відповідно до ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до ч. 2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Отже, з системного аналізу вищенаведених законодавчих норм вбачається, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відповідно до ч. 3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.
Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.
Згідно з частинами першою другою статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) па основі додавання вартості (обчислена вартість); і) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться па митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції").
За приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися па раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Щодо аргументу Одеської митниці, що відповідно до договору на транспортне експедирування від 20.03.2025 №20-03/2025Т передбачена заявка на перевезення, яка до митного оформлення не подана суд зазначає наступне. 
Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів. 
При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Заявка це - документ, в якому Замовником визначено основні умови перевезення, спеціальні вимоги до умов транспортування вантажу, транспортного засобу, умови та терміни доставки, вартість перевезення та інші особливості надання послуг перевезення. 
Таким чином, можна зробити висновок, що заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Заявка (замовлення) не має вплив на числові визначення митної вартості.
З вищевказаного не вбачається обов`язкове надання до митного оформлення Заявки, а саме виконання перевезення свідчить, що Замовником було надано всю необхідну інформацію для виконання даного перевезення. Тому, відсутність заявки на надання послуг транспортного перевезення на момент здійснення митного оформлення не впливає на заявлену митну вартість імпортованого товару. 
Щодо зауважень Одеської митниці -зазначення у контракті умов поставки FCA Arthon (або DAP Izeaem) відміної від Інвойсу FCA BALSAN суд зазначає наступне.
Так, між ПП "ТАЙСОН КЛІНІНГ КОМПАНІ» (покупець) та компанією BALSAN S.A.S 2 (надалі - Продавець) 13.09.2023 укладений Контракт № 13092023 відповідно до якого Продавець зобов`язується поставити килимове покриття (надалі іменується «Товари») та Покупець зобов`язується придбати згідно з умовами цього договору. Умови поставки прописані в інвойсах (рахунок-фактурах), які є невід`ємною частиною Договору.
Пунктом 4 зазначеного Контракту визначено, що товар поставляється на умовах, зазначених у накладних і вони є невід`ємною частиною договору, за винятком випадків, коли інше прямо погоджено в письмовій формі. Умови Інкотермс як FCA Arthon (або DAP Izegem).
За умов FCA (Free Carrier - Франко перевізник) відповідальність знімається з відправника вантажу в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики щодо транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності та мита має здійснити та сплатити продавець, а витрати на імпортне оформлення залишаються на покупці.
Так, в п. 9 Контракту в розділі реквізити сторін, зазначена адреса місцезнаходження BALSAN S.A.S, а саме Франція місто Агthоn, а в митній декларації зазначено FCA BALSAN, тобто зазначено назву Продавця. Окрім того, звертаємо увагу суду, що фактично умови поставки в обох документах зазначено вірно, як FCA.
Окрім того, умовами договору визначено, що умови поставки можуть бути прописані в інвойсах (рахунках-фактурах), з огляду на що жодної необхідності у наданні зазначених Відповідачем доповнень до контракту не було, а тому суд вважає помилковим аргумент відповідача про наявність розбіжності щодо пункту відвантаження.
Щодо посилання Відповідача на недостовірність даних щодо понесеної вартості транспортних послуг.
На підтвердження транспортних витрат ПП «Тайсон Клілінг Компані» було надано Договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 20-03/2025Т від 20 березня 2025 року, який було укладено між Позивачем та ТОВ «Норді» щодо урегулювання питань з приводу організації відповідних транспортних послуг.
Відповідно до пункту 1.1. Договору транспортного експедирування № 20-03/2025Т від 20.03.2025 р. визначено, що: «Згідно даного Договору Замовник доручає, а Перевізник зобов`язується надати послуги з транспортно-експедиторського обслуговування та організувати перевезення вантажів, що надаються Замовником, по території України та в міжнародному сполученні відповідно до умов цього Договору та Заявок Замовника» .
Тобто, товариство до якого звернувся Позивач, надало послуги саме з організації перевезення товару, шляхом доручення іншій особі-перевізнику здійснити безпосереднє перевезення товару.
Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів.
При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Заявка це - документ, в якому Замовником визначено основні умови перевезення, спеціальні вимоги до умов транспортування вантажу, транспортного засобу, умови та терміни доставки, вартість перевезення та інші особливості надання послуг перевезення та не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Заявка (замовлення) не має вплив на числові визначення митної вартості.
З вищенаведеного не вбачається обов`язкове надання до митного оформлення Заявки, а саме виконання перевезення свідчить, що Замовником було надано всю необхідну інформацію для виконання даного перевезення.
Тому, відсутність доказів заявки на надання послуг транспортного перевезення на момент здійснення митного оформлення не впливає на заявлену митну вартість імпортованого товару.
У свою чергу, Позивачем було надано рахунок на оплату № 1940/5184 від 29.07.2025 р. на суму 230 774,23 грн., в якому розписано перелік наданих послуг та їх вартість. 
Також, на підтвердження вартості транспортних послуг було надано довідку про транспортні витрати № 07/25-1 від 25.07.2025 р.
Розмір оплаченої послуги за перевезення товару підтверджується платіжною інструкцією № 2210 від 20.08.2025р.
Посилання відповідача на невідповідність вартості транспортування вантажу у МД вартості перевезення вантажу зазначеній у довідці про транспортні витрати від №07/25-1, суд не приймає до уваги, оскільки вартість транспортування вантажу у митній декларації не зазначається.
Крім того Позивачем 30.07.2025 року було надано додаткові документи, серед яких була заявка та довідка № 07/30-1 від 30.07.2025 р., яка містить інформацію щодо зміни транспортного засобу та водія, яким мало бути здійснено перевезення товару.
Враховуючи встановлені обставини суд вважає безпідставним висновок відповідача про наявність розбіжностей у поданих позивачем документах.
Суд наголошує, що Митним кодексом України не визначено вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Верховного суду від 31 травня 2019 року по справі № 804/16553/14; від 22 серпня 2019 року у справі № 810/2784/18 та від 31 січня 2018 року у справі № 810/2839/17.
Як вбачається з матеріалів справи, додаткових витрат пов`язаних з транспортуванням, окрім наведених в довідці про транспортні витрати №07/25-1 від 30.08.2025р., навантаженням, обробкою, не було, тобто Позивач не повинен доводити цей факт: декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів.
Враховуючи наведене суд вважає, що надані Позивачем митному органу документи містять необхідні відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів згідно із положеннями ч. 2 ст. 53 МК України для визначення вартості товару.
При цьому суд зауважує, що митний орган у оскаржуваному рішенні не навів необхідних пояснень про те, що митна декларація-джерело коригування була сформована при поставці аналогічної партії товару та її обсягу.
Таким чином, з огляду на викладене, митним органом не наведено достатнього обґрунтування підстав, з урахуванням котрих заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено, як і не окреслено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості, та як наслідок прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.
Натомість, декларантом були надані усі необхідні документи, котрі, на думку суду, давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, підтверджують числове значення митної вартості товару, та не містять будь - яких розбіжностей, натомість митним органом не наведено достатніх переконливих підстав, за яких заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено, та, як наслідок, прийняття спірного Рішення про коригування митної вартості товарів.
При цьому, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не може слугувати безумовною підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.
На думку суду, надані митному органу документи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не лише не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги, та, як наслідок, безпідставно застосовано інший метод визначення митної вартості товарів.
У Постанові від 01.10.2013 по справі N 21-354а13 Верховний Суд України дійшов висновків, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Між тим, митним органом жодним чином не спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 МК України. Відповідач не підтвердив належними, достатніми доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним резервним методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням ст.55 МК України.
До того ж, відомості, які містяться в ЄАІС, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).
Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю вищою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не є підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Верховний Суд у Постанові від 08.10.2019 по справі № 803/776/17, у тому числі, акцентував, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у ч.2 ст.53 МК України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку щодо протиправності рішення про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000013/2 від 30.07.2025 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2025/000047 від 30.07.2025 року.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, наявні в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги приватного підприємства «Тайсон Клінінг Компані» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог та відповідно із приписами ст.139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору позивача у загальній сумі 2422,40грн., підлягають стягненню відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 242-246 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Приватного Підприємства «Тайсон Клінінг Компані» до Одеської митниці задовольнити.
Визнати противоправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500590/2025/000013/2 від 30.07.2025 року.
Визнати противоправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500590/2025/000047 від 30.07.2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Приватного Підприємства «Тайсон Клінінг Компані» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40грн.
Рішення набирає законної сили згідно ст.255 КАС України та може бути оскарженедо суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст.ст. 293, 295 КАС України.
Позивач: Приватне Підприємство «Тайсон Клінінг Компані» (68556, Одеська обл., Болградський р-н, село Вільне, вул.Миру, буд. 155, ЄДРПОУ 32625121). 
Відповідач: Одеська митниця (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) код ЄДРПОУ 44005631.
Суддя Е.А.Іванов