ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/13335/25  Номер провадження 33/814/339/26	Головуючий у 1-й інстанції Малтиз А. В.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Гонтою М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 01.10.2025 р. приблизно о 13 год. 48 хв. в м. Кременчуці по вул. Київській, 64 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом (далі ТЗ) «AUDI А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , не впорався з керуванням, не дотримався безпечної швидкості руху, виїхав за межі проїзної частини, здійснив наїзд на зелені насадження та електроопору, спричинивши механічні пошкодження ТЗ та іншого майна, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, 01.10.2025 приблизно о 13 год. 48 хв. в м. Кременчуці по вул. Київській, 64 ОСОБА_1 керував ТЗ «AUDI А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся  ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно нього скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що докази його винуватості, на які посилається місцевий суд, а саме: протоколи серії ЕПР1 № 470381 та № 470403 від 01.10.2025 року, висновок щодо результатів медичного огляду № 231, схема місця ДТП, рапорти поліцейських, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, відеозаписи з камер відеоспостереження АЗС «UPG», не є достатніми доказами вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124. ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів.
Вказує, що в протоколах про адміністративне правопорушення, в графі «7» поліцейськими взагалі не зазначено, хто саме керував 01.10.2025 транспортним засобом у м. Кременчук, вул. Київська, 64 та яким саме транспортним засобом.
Також зазначає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 231 від 01.10.2025, яким встановлено «неможливість видати висновок в зв`язку з відмовою від обстеження на стан сп`яніння», суперечить вимогам Інструкції, згідно якої зазначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров. При цьому в матеріалах справи зафіксовано, що він наполягав поліцейським та лікарю-наркологу, що не довіряє можливим результатами вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням спеціального технічного засобу внаслідок чого бажає здати кров для проведення лабораторного дослідження щодо стану алкогольного сп`яніння, але лікар відмовив у відібранні біологічного матеріалу.
Вказує, що схема місця ДТП підтверджує виключно факт наявності дорожньо-транспортної пригоди, однак жодним чином не доводить факт того, що саме він керував транспортним засобом. 
Щодо часу дорожньо-транспортної пригоди - 13 год. 48 хв. то, незрозуміло, яким чином поліцейськими був встановлений даний час, оскільки відповідно до відеозаписів з нагрудних камер, поліцейські під`їхали до транспортного засобу за місцем ДТП, що перебував без руху не визначений до цього час.
Крім того звертає увагу, що відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, не зафіксований факт керування ним транспортним засобом «AUDI А6», д.н.з. НОМЕР_3 , що є необхідною ознакою адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124. ч. 1 ст. 130 КУпАП, а навпаки на відеозаписах зафіксовано, що він категорично заперечував факт керування транспортним засобом. 
Зазначає, щодо записів з камери відеоспостереження АЗС «UPG», які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, то вказані докази не внесені до протоколів про адміністративне правопорушення, в якості технічних засобів відеозапису.
Також вказує, що місцевим судом безпідставно не взято до уваги його показання, що повністю підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила, що за кермом перебував невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_3 , який після вчинення наїзду на електроопору зник з місця пригоди, оскільки перебував в розшуку ТЦК.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про апеляційний розгляд, в судове засідання не з`явився, не повідомив про поважність причин неявки. Адвокат Кожарін С.В. по телефону повідомив, що здійснював захист ОСОБА_1 в суді першої інстанції, однак в суді апеляційної інстанції його інтереси не представляє.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Із наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна.
Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколів про адміністративне правопорушення від 01.10.2025 серії ЕПР1 № 470381 та серії ЕПР № 470403; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.10.2025, схеми місця ДТП від 01.10.2025, відеозапису події.
Факт керування ОСОБА_1 автомобілем «AUDI А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та скоєння ним ДТП, знайшов своє підтвердження з відеозаписів з камер спостереження, а також з показань свідка ОСОБА_4 , яка була безпосереднім очевидцем події та на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських вказала на ОСОБА_1 , як на особу, яка не впоралася з керуванням, в`їхала у клумбу та здійснила наїзд на електроопору. Також вказаний свідок зазначила, що ОСОБА_1 після ДТП виходив із машини та потім повернувся за кермо, що відповідає відеозапису із камер спостереження. Зазначені показання також зафіксовані письмово (а.с. 60).
Щодо можливості врахування показань свідка ОСОБА_2 , то на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано критично поставився до них, оскільки ОСОБА_2 є подругою ОСОБА_1 та не змогла надати чітких та послідовних показів щодо того, яким чином невідома особа, за версією сторони захисту, опинилася за кермом автомобіля «AUDI А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебуває у володінні ОСОБА_1 , а також за яких обставин, враховуючи що ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_1 цю особу не знають, їй було передано керування зазначеним вище транспортним засобом.
Крім того, при перегляді відеозаписів з камер спостереження відразу після ДТП та нагрудних камер поліцейських під час спілкування із ОСОБА_1 , також вбачається, що на них зафіксована ззовні схожа одна і та сама особа – ОСОБА_1 .
Отже вважаю доведеним те, що за кермом зазначеного вище автомобіля в момент ДТП перебував саме ОСОБА_1 . 
Після ДТП, під час спілкування із ОСОБА_1 , у працівників поліції виникли підозри про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, на що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.
ОСОБА_1 також було належним чином роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
Слід звернути увагу, що встановлення ознак сп`яніння, що є підставою для направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до чинного законодавства відноситься до компетенції поліцейського, а не суду.
Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку,  ОСОБА_1 був доставлений до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», де він фактично відмовився від проходження огляду.
ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою спеціального приладу – газоаналізотора, на що останній відмовився та висунув зустрічні вимоги лікарю про відібрання у нього крові або сечі, що не відповідає вимогам закону.
Так, відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством.
Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. 3 Розділу ІІІ Інструкції).
В той же час обов`язковим є відібрання біологічних зразків та проведення лабораторних досліджень лише при визначенні наркотичного засобу або психотропної речовини (п. 6 Розділ ІІІ Інструкції). 
На відеозаписі з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.
На підставі наведеного вважаю, що наданий суду відеозапис в повному обсязі відображає обставини вчиненого адміністративного правопорушення.
Є також надуманими доводи апеляційної скарги, що у п. 7 відсутні посилання на особу, що вчинила адміністративне правопорушення.
Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Дослідивши долучені до справи протоколи, у них наявні усі необхідні дані, що передбачені ст. 256 КУпАП, зокрема і щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 4 протоколів, ОСОБА_1 ), а також марка, модель та державний номерний знак транспортного засобу на якому було скоєно правопорушення (п. 6 протоколів, «AUDI А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ).
Натомість ст. 256 КУпАП не вимагає зазначення у протоколі доказів, зібраних на підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Визначення доказів та порядок їх збирання, передбачено у ст. 251 КУпАП, якою передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Поряд із цим, за вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Підстави стверджувати, що долучені до справи відеозаписи є неналежними або недопустимими доказами, в апеляційного суду відсутні.
Істотних порушень правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.
Враховуючи наведене вище, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12 грудня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду       Н.М. Харлан