КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2026 року справа № 640/9006/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про застосування заходів реагування.
Суть спору: у квітні 2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якому просить суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) залізничної станції «Бровари» Акціонерного товариства «Українська залізниця», а саме: Регіональної філії «Південно-Західної залізниці» АТ «Українська залізниця» за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Степана Бандери, 18, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 04.02.2020 № 56.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання наказу Головного управління ДСНС України в Київській області від 27.01.2020 №104 “Про проведення позапланової перевірок” було здійснено позапланову перевірку щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Регіональної філії “Південно-Західна залізниця” АТ “Українська залізниця” за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Степана Бандери, 18.
За результатами позапланової перевірки були виявлено 14 порушень, про що складено акт перевірки №56 від 04.06.2020. Позивач підкреслює, що вимога про повне зупинення експлуатації адміністративної будівлі не є санкцією чи покаранням, а є запобіжним заходом, спрямованим на захист життя і здоров`я людей. 
Як третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача позивачем зазначено Регіональну філію "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця".
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2020 (суддя Кармазін О.А.) відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
В ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2020 щодо залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіональну філію «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця», судом зазначено, що беручи до уваги ті обставини, що Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» не є юридичною особою, а є виключно регіональною філією «АТ «Українська залізниця», відсутні підстави залучення Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» до участі у справу в якості третьої особи.
11.06.2020 до Окружного адміністративного суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом із доказами у справі.
30.06.2020 до Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копію акту перевірки відповідача від 05.06.2020 №19 про відсутність порушень.
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного?суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.
29.11.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 04.01.2023 №03-19/1148/23 "Про скерування за належністю справи" надійшли матеріали адміністративної справи №640/9006/20.
30.11.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 прийнято адміністративну справу №640/9006/20 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що ним повністю усунуто виявлені в акті перевірки від 04.04.2020 №56 порушення, що підтверджується наданою суду копією акта перевірки Броварського районного управління Головного управління ДСНС України від 05.06.2020 №197.
В ході розгляду справи Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області надало оригінал акту від 05.06.2020 №197, яким підтверджено відсутність з боку відповідача порушень вимог пожежної безпеки.
03.01.2024 до Київського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд подано клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, в якому відповідач зазначає, що наразі у матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву разом із доказами у справі, який надійшов 11.06.2020 до Окружного адміністративного суду міста Києва. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання АТ “Укрзалізниця” про закриття провадження у справі №640/9006/20.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в:

Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області у період з 03.02.2020 по 04.02.2020 було проведено захід державного нагляду (контролю) суб`єкта господарювання Регіональної філії “Південно-Західна залізниця” АТ Українська залізниця”. 
За результатами позапланової перевірки щодо додержання (виконання) Регіональної філії “Південно-Західна залізниця” АТ Українська залізниця” нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, на підставі доручення Прем`єр-міністра України від 11.12.2019 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю), яким було встановлено численні факти порушень пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зокрема:
Територію та приміщення станції не забезпечено відповідними знаками безпеки, а знаки повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 “Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір, чим порушено п. 8 розділу ІІ Правил безпеки.
Для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння не установлені вказівні знаки згідно ДСТУ ISO 6309:2007 “Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір”, чим порушено п. 3.10 глави 3 розділ V Правил безпеки.
Розпорядчим документом не визначено спеціальні місця для куріння, яке необхідно позначити відповідним знаком або написом, урною або попільницею з негорючих матеріалів, чим порушено п.1.19 гл. 2 розділу ІІІ Правил безпеки.
Територію не забезпечено пожежними щитами згідно норм належності, чим порушено п.3.11 розд. 3, гл. V Правил безпеки.
На видимому місці не вивісили покажчик місця розташування найближчого пожежного гідранту (об`ємний зі світильником або плоский з застосуванням світло відбивних покриттів), чим порушено п. п. 9 п. 2.1 гл. 2 розд. V Правил безпеки.
Електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаними значеннями номінального струму апарата захисту (плавок вставки), чим порушено п.1.16 гл.1 розд. IV Правил безпеки.
Евакуаційний вихід з залу очікувань утримується зачиненим та заставлено лавками, що унеможливлює вільне евакуювання людей, чим порушено п.2.27 гл. 2 розд. ІІІ Правил безпеки.
Не змонтовано над евакуаційними виходами світлові покажчики із написом “Вихід” білого кольору, чим порушено п.2.32 Правил безпеки.
Не виконано захист будівель, споруд та зовнішніх установок підприємства від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 “Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд”.
Об`єкт не обладнаний системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 системи протипожежного захисту, чим порушено п.1.2 гл. 1 розд. V Правил безпеки.
Об`єкт не забезпечено зовнішнім водопостачанням, чим порушено п. 22 розд. ІІ Правил безпеки, табл. 5 ДБН В.2.5.:2013 п. 12.16 ДБН В.2.5:2013.
Не вивішено на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі, чим порушено п. 5 розд. ІІ Правил безпеки.
Не проведено ідентифікацію об`єкту, як потенційно небезпечного, з врахуванням всіх чинників небезпеки, відповідно до “Переліку основних джерел небезпеки, які притаманні потенційно небезпечним об`єктам”, чим порушено п. 7 Положення про паспортизацію ПНО, затвердженого наказом МНС України від 18.12.200 №338.
Не розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії, чим порушено п. 3 ч. 1 ст.20 КЦЗУ.
За результатами перевірки, провідним фахівцем відділу цивільного захисту Броварського районного управління ГУ ДСНС України у Київській області було складено акт перевірки №54 від 04.06.2020.
У подальшому Регіональна філія “Південно-Західна залізниця” АТ Українська залізниця” усунула порушення правил техногенної та пожежної безпеки на станції «Бровари», про що свідчить доданий суду акт перевірки №197 від 05.06.2020, виданий Броварським районним управлінням Головного управління ДСНС України у Київській області.
Згідно з актом перевірки №197 від 05.06.2020 порушення, які зафіксовані раніше, були усунуті повністю.
У клопотанні Головного управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області підтверджено, що жодної небезпеки для працівників та відвідувачів, які перебувають у будівлі на залізничній станції «Бровари» немає.
Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
У частині другій статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також - Закон №877-V).
Відповідно до статті 1 указаного Закону діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом. Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.
Як встановлено частиною першою статті 3 Закону №877-V державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.
Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Частинами шостою, сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Також, частиною першою статті 66 Кодексу цивільного захисту України, яким регулюються відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить:
складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень (пункт 11);
звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей (пункт 12).
Відповідно до частини другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Згідно з частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України в разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами (пункт 1 частини 1); повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина друга).
Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04.02.2013 №3, назване Головне управління є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Вказані Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.
Так, за змістом пункту 4 розділу І Правил пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.
Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акта, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок, тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, тощо.
При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Такий правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 810/2400/18.
За приписами статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією.
Відповідно до пункту 26 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Законом №877-V поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» не визначене, отже віднесення порушень до зазначеної категорії є оцінкою суб`єкта владних повноважень, а тому, в кожному окремому випадку суб`єкт владних повноважень має визначати, чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров`ю людей у взаємозв`язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.
Суд погоджується з доводами позивача, що допущені відповідачем порушення Правил є суттєвими, адже можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища, та, в свою чергу, можуть створювати і небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.
При цьому згідно визначення ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опіків, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.
Оцінюючи доводи відповідача, викладені у відзиві щодо відсутності підстав для застосування заходів реагування у зв`язку з усуненням порушень та відсутністю загрози життю і здоров`ю суд враховує наступне.
Суд зазначає, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі, відповідачем повністю усунуті порушення законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, які були покладені в основу адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, що підтверджується актом Броварського РУ ГУ ДСНС України в м. Києві від 05.06.2020 №197, складеним за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. 
Вказане беззаперечно свідчить про відсутність обставин та підстав для задоволення позову.
Під час ухвалення рішення судом враховуються не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті обставини і підстави, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей.
За своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина 5 статті 4 Закону №877-V), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.
Відповідно до приписів частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги відсутність порушення вимог законодавства позивачем, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат що відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд зазначає, що судові витрати не підлягають розподілу, оскільки в задоволенні позову відмовлено.
Керуючись статтями 243 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.