ПОСТАНОВА 
Іменем України

05 листопада 2025 року        м. Кропивницький

справа № 405/4826/24
провадження № 22-ц/4809/1362/25 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І., 
за участю секретаря судового засідання Гончар О. В., 
учасники справи: 
заявник - ОСОБА_1 ,
боржник - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник - адвокат Березовська Ірина Анатоліївна, на ухвалу Подільського районного суду міста Кропивницького (суддя Іванова Л. А.) від 04.06.2025,
ВСТАНОВИВ:
1.Коротка історія справи
12.08.2024 Ленінський районний суд м. Кіровограда видав судовий наказ у справі № 405/4826/24 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 05.07.2024 і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 302,80 грн. 
2.Короткий зміст заяви боржника
05.02.2025 представник боржника ОСОБА_2 - адвокат Березовська Ірина Анатоліївна, звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда, назву якого відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів» від 26.02.2025 № 4273-IXзмінено на Подільський районний суд міста Кропивницького, із заявою, в якій, посилаючись на ст. ст. 160, 170, 173 та 432 ЦПК України, просила визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 12.08.2024, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі № 405/4628/24 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначивши, що, звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, ОСОБА_1 не довела наявність у неї права на звернення до суду про стягнення аліментів, повідомила суду неправдиві відомості, приховавши факт спільного проживання з ОСОБА_2 та утримання ним сім`ї.
Крім того, у заяві вказано, що, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 11.07.2014 були в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.11.2024 року розірвано. Однак, попри розірвання шлюбу, сторони продовжують спільно проживати та виховувати їх дітей. Ба більше, ОСОБА_1 не працює, відповідно вона та діти перебувають на повному утримання ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 не надала доказів того, що діти проживають лише з нею, приховала від суду істотні для справи обставини, що не були встановлені судом, а саме те, що вона разом з ОСОБА_2 та їх діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають у ФРН за однією адресою: 40235 Дюссельдорф Хоффельдштрасе 62, спільно ведуть господарство, виховують дітей, а ОСОБА_2 забезпечує повністю утримує дітей. 
Стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дітей на підставі судового наказу в примусовому порядку не відповідає принципам законності і справедливості, а ОСОБА_1 не мала і не має права на отримання аліментів.
3.Короткий зміст судового рішення 
04.06.2025 Подільський районний суд міста Кропивницького постановив ухвалу, якою у задоволенні заяви боржника ОСОБА_2 , подану в його інтересах представником - адвокатом Березовською Іриною Анатоліївною, про визнання судового наказу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.08.2024 у справі № 405/4826/24 таким, що не підлягає виконанню відмовив.
Суд мотивував своє рішення тим, що сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення. При цьому, подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не може бути пов`язане з оспорюванням такого судового рішення по суті заявлених вимог.
Наведені представником ОСОБА_2 обставини не можуть бути підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки, ним фактично оспорюється наявність підстав для задоволення судом заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Натомість в заяві не наведено обставин, які б вказували на відсутність та/або припинення у боржника обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дітей, що був встановлений судовим наказом.
4.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги 
03.07.2025 ОСОБА_2 , від імені якого діє представник - адвокат Березовська Ірина Анатоліївна, звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Подільського районного суду міста Кропивницького від 04.06.2025, у ній він просить скасувати цю ухвалу та задовольнити його заяву про визнання таким, що не підлягає виконання виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда судовий наказ від 12.08.2024 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання двох малолітніх дітей.
Апелянт вказав, що вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною з огляду на те, що суд не врахував наведених у його заві обставин, а саме того, що вони зі стягувачкою та їх спільними дітьми до 15.03.2025 проживали спільно й діти перебували на його повному утриманні. З 15.03.2025 він зі ОСОБА_1 спільно не проживають, але він продовжує самостійно забезпечувати дітей, які, за домовленістю між батьками, проживають з ними почергово, а саме: в середу, четвер, суботу та неділю - з ОСОБА_2 , а в понеділок, вівторок та п`ятницю - зі ОСОБА_1 .
Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_1 приховала від суду ту обставину, що вони та їх діти проживали разом і саме батько утримував дітей, що виключає право матері на звернення до суду про стягнення аліментів на дітей. 
На думку апелянта, ні судовий наказ, ні оскаржувана ухвала суду не відповідають вимогам законності та справедливості (а. с. 109 - 112).
5.Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу
До Кропивницького апеляційного суду від ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Коробєйнікв Антон Вікторович, надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому викладено незгоду з доводами та вимогами апелянта (а. с. 145, 146).
Зокрема, у відзиві вказується, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявник не надав належних доказів припинення його зобов`язань за судовим наказом, який набрав законної сили та відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання. Зміна та виникнення обставин, які мають істотне значення, можуть слугувати підставою для звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів, але з таким позовом заявник до суду не звертався, а помилково подав заяву про визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню. Заявник, який не згодний з судовим наказом, яким з нього стягнуті аліменти на утримання малолітніх Дітей, оспорюючи підстави для його видачі, що свідчить про наявність спору, не дотримався порядку, визначеного ч. ч. 7, 8 ст. 170 ЦПК України, щодо перегляду такого судового рішення.
19.09.2025 до суду апеляційної інстанції в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системі надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Коробєйнікова Антона Вікторовича про відкликання відзиву на апеляційну скаргу, мотивовану узгодженням цього питання між адвокатом та його клієнтом, а також вказано про відсутність заперечень проти апеляційної скарги.
6.Щодо розгляду справи у судовому засіданні 05.11.2025
Учасники справи повідомлені належним чином про час, дату та місце її розгляду (а. с. 156, 157), але в судове засідання не з`явилися.
05.11.2025 до суду в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системі надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката Березовської Ірини Анатоліївни про розгляд справи за їх відсутності. У цій заяві також звертається увага на відкликання представником Снастіної Д. Д. раніше поданого відзиву.
05.11.2025 до суду в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системі надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Коробєйнікова Антона Вікторовича про розгляд справи за йог відсутності.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Крім того, згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Відповідно до правової позиції, яку Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виклав у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
7.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.
8.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини: 
11.07.2014 ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 434.
У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 741; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 1347.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.11.2024 у справі № 405/4290/24, яке набрало законної сили 17.12.2024, шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано.
Цим рішенням встановлено, що спільні діти сторін: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом зі ОСОБА_1 .
05.07.2024 ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Підставою для звернення вказано те, що з квітня, 2024 року ОСОБА_2 перестав надавати їй кошти на утримання їх дітей.
12.08.2024 Ленінський районний суд м. Кіровограда видав судовий наказ у справі № 405/4826/24, яким стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 05.07.2024 і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
9.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.
Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.
Відповідно до ч. 3 ст. 160 ЦПК України та п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є виконавчим документом, який підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
За змістом ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник не має право на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 127/10129/17).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.05.2024 у справі № 337/2451/23 викладено, зокрема, такі висновки: Для перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів такими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі цього наказу та є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права й обов`язки заявника та боржника; нововиявленими є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених. Необхідно розрізняти нові докази та докази, які підтверджують нововиявлені обставини. Перші не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, тоді як другі є даними, що підтверджують саме такі обставини (п. 28 постанови).
Крім того, згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Частина 2 ст. 432 ЦПК України передбачає невичерпний перелік самостійних підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а саме: якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. 
Наявність таких обставин підлягає доказуванню заявником (у цій справі - боржником).
У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, суд першої інстанції правильно вказав, що наведені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна умовно поділити на дві групи: процесуально-правові та матеріально-правові, й до останніх можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Сутність процедури визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 у справі № 520/1466/14-ц, від 09.09.2021 у справі № 824/67/20, від 09.06.2022 у справі № 2-118/2001.
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що процедура визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню належить до процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах (Розділ VІ ЦПК України). При цьому законність та обґрунтованість рішення суду, яке не виконується або підлягає виконанню, не оспорюється і судом не перевіряється.
Натомість незгода учасника справи з судовим рішенням по суті є підставою для його перегляду (Розділ V ЦПК України), зокрема, перегляду за нововиявленими обставинами.
У постановах Верховного Суду від 22.11.2022 № 188/1029/19 та від 21.06.2023 № 645/5876/20 Суд дійшов висновків, що незгода боржника із судовим наказом про стягнення з нього аліментів на дитину, обґрунтована тим, що дитина проживає з ним та знаходиться на його утриманні може бути підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки така обставина є підставою для відмови у видачі судового наказу.
Подільський районний суд міста Кропивницького в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали у справі № 405/4826/24 правильно, з урахуванням наведених відповідних норм ЦПК України, розмежував підстави для перегляду судового наказу від визнання його таким, що не підлягає виконанню.
При цьому суд врахував, що боржник ОСОБА_2 у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами посилався на те, що на момент видачі судового наказу малолітні діти проживав разом з ним та їх матір`ю й саме він утримував їх, що не було відомо суду та є підставою для відмови у видачі судового наказу.
Отже, боржник не погоджується з наявністю матеріально-правових підстав для того, щоб суд видав судовий наказ про стягнення з нього аліментів на момент видання такого наказу. У такому випадку боржник має право на звернення до суду про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, адже він ставить під сумнів законність та обґрунтованість судового рішення, а не посилається на зміну обставин, які настали після його ухвалення та свідчать про припинення обов`язку.
Таким чином. суд правильно вказав, що заява ОСОБА_2 не містить підтвердженого доказами належного обґрунтування для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, а тому суд правильно відмовив у її задоволенні. 
10.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, обґрунтовано викладеного у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, та зводяться виключно до незгоди заявника з таким висновком суду.
Доказів того, що матеріально-правовий обов`язок ОСОБА_2 припинився повністю, або частково боржник не надав. Чинний судовий наказ не скасований, а визначений ним розмір аліментів не змінений. 
Тож передбачених законом підстав для його визнання таким, що не підлягає подальшому виконанню, немає, а тому суд першої інстанції ухвалив правильне судове рішення про відмову в задоволення заяви боржника про перегляд судового наказу за нововиявленим обставинами.
Відкликання представником стягувачки відзиву на апеляційну скаргу та вказівка про відсутність заперечень проти скарги не зобов`язує суд апеляційної інстанції ухвалити судове рішення на користь апелянта, якщо доводи апеляційної скарги є хибними, а оскаржуване судове рішення правильним.
Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.  
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 , від імені якого діє представник - адвокат Березовська Ірина Анатоліївна, залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Кропивницького від 04.06.2025 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст цієї ухвали складено 26.12.2025.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 цього Кодексу. 

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник