Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/64/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Андріянова С. М. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Кропивницький 

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю захисника Гармаша А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Гармаша А.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2025 року в справі про притягнення: 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 478859 від 10.10.2025 року, вказано, про те, що ОСОБА_1 10 жовтня 2025 року о 00 годині 45 хвилин, керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1  по вул. Вадима Бойка буд.2, в м. Світловодськ з явними ознаками алкогольного сп`яніння і, в порушення вимог п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.
При таких обставинах, постановою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 - адвокат Гармаш А.В. просить скасувати постанову судді місцевого суду, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не оспорює факт ДТП під час повітряної тривоги та масованого обстрілу, стверджує, що огляд  ОСОБА_1 у Світловодській міській лікарні для визначення стану алкогольного сп`яніння не відбувся у зв`язку з відсутністю на робочому місці чергового лікаря, при тому, що ОСОБА_1 наполягав на проходження огляду на стан сп`яніння шляхом відбору та аналізу крові.
Окрім того, в апеляційній скарзі адвокат Гармаш А.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, вказуючи на те, що судове засідання відбулося за відсутністю сторін, а оскаржуване рішення захисник отримали лише 29 грудня 2025 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.
В контексті застосування на практиці ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, а також положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови адвокату Гармашу А.В. слід поновити.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Гармаш А.В. повідомив, про те, що ОСОБА_1 працює не заперечував проти апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_2 .
При таких обставинах, апеляційний суд відповідно до вимог п.6 ст. 294 КУпАП вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без ОСОБА_1 в межах доводів апеляційної скарги.
З`ясувавши обставини справи у межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника-адвоката Гармаша А.В., який підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Гармаша А.В. задоволенню не підлягає за таких підстав.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд встановив і матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 10 жовтня 2025 року о 00 годині 45 хвилин, керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1  по вул. Вадима Бойка буд.2, в м. Світловодськ під час комендантської години та потрапив ДТП.
На відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який долучений до протоколу зафіксовано, як під час спілкування, перевірки документів, працівники поліції запідозрили ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Далі на відео зафіксовано, як працівники поліції у приміщенні лікарні повідомляють ОСОБА_1 конкретні ознаки алкогольного сп`яніння, роз`яснюють його права та обов`язки, а також наслідки відмови.
ОСОБА_1 в свою чергу сам розповідає про те, що перед оголошенням повітряної тривоги, був у свого знайомого, де разом вживали алкогольні напої. Потім розпочалася тривога і йому зателефонувала дружина та просила приїхати додому, він сів в автомобіль, будучи нетверезим та потрапив в ДТП. 
На неодноразову пропозицію поліцейських пройти медичне освідування за встановленою процедурою, ОСОБА_1 , під впливом алкоголю взагалі відмовляється, інтерпретуючи свою версію законності проходження, не шляхом елементарного продуття технічного засобу Drager Alcotest, а саме шляхом лабораторного аналізу зразків крові на вміст алкоголю. 
Поліцейський розцінює таку поведінку ОСОБА_1 як ухилення і затягування часу, наполегливо роз`яснює і попереджає ОСОБА_1 про наслідки відмови і лише після цього складає протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, на відеозапису, який долучений до протоколу, зафіксовано всі обставини цієї справи, які відображають повну картину приводів та підстав для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому у розумінні положень ст. 251 КУпАП такий відеозапис є належним та допустимим доказом (а.с. 5).
При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та його винуватість є правильними і такими, що відповідають фактичним обставинам цієї справи.
Суд не приймає до уваги посилання адвоката Гармаша А.В. на те, що ОСОБА_1 в медичному закладі не відмовлявся від проходження огляду, так як наполягав на відібранні зразків крові, на що йому було протиправно відмовлено, з огляду на таке.
Так, Порядок медичного огляду водіїв транспортних засобів для визначення стану алкогольного сп`яніння визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та оформлення його результатів врегульовано розділом ІІІ Інструкції.
Відповідно до п.9 Розділу ІІІ використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Згідно п.12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Відповідно до п.п. 13,14 розділу ІІІ Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу, а також якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
Отже, Інструкцією визначено, що кров, як біологічне середовище при лабораторному дослідженні може бути використано при огляді на стан сп`яніння лише у випадках неможливості провести лабораторного дослідження повітря, що видихається, сечі, слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук та перебування особи у несвідомому стані внаслідок ДТП.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 не був учасником ДТП, не перебував у несвідомому стані, а також не мав жодних протипоказань, які б унеможливлювали проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі шляхом передбаченим п.п. 9,12 Розділу ІІІ Інструкції, суд вважає, що в чергового лікаря не виникло обов`язку щодо відібрання зразків крові для проведення лабораторного дослідження. Разом з цим, доказів того, що ОСОБА_1 має захворювання, які перешкоджають йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager, останнім та його захисником не надано.
При цьому апеляційний суд зауважує, що вимога ОСОБА_1 про відібрання у нього крові для проведення аналізу не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не спростовує висновок суду про його відмову пройти на вимогу поліцейського огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката Гармаша А.В. про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, явно не відповідають об`єктивним даним, які зафіксовані у процесуальних документах, спростовуються наявними у справі письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 в умисному ухиленні від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Конкретних даних, які б вказували про необ`єктивність або упередженість працівників поліції при оформленні стосовно  ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять і таких даних під час апеляційного розгляду, не представлено.
Крім того апеляційний суд вважає, що необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у апеляційній скарзі констатується формально.
В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О’ Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката Гармаша А.В. про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутність у матеріалах справи достовірних доказів та необґрунтованість судового рішення, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, під час апеляційного розгляду, а тому законні підстави для скасування постанови судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 відсутні. 

Керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

 
Поновити адвокату Гармашу А.В. строк на апеляційне оскарження постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2026 року.
Апеляційну скаргу адвоката Гармаша А.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Д.Л. Іванов