Справа № 708/924/25
Провадження № 2/708/19/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Попельнюха А. О.,
з участю:
секретаря судових засідань Омельченко Ю. М.,
представника позивача адвоката Хорошуна С. А.,
представника відповідача Добровольського А. В.,
розглянув у відкритому судому засіданні в залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Медведівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Хорошуна С. А. звернулася до суду із позовом до Медведівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування поданого позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки ОСОБА_2 , яка заповідала їй все своє майно.
Спадкова справа № 55250080 була заведена у приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу Костенко Н. В.
08.06.2017 позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,59 га, а 27.10.2021 - видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Також у позивачки була ще одна тітка - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_3 відповідно до заповіту від 03.09.1994 заповіла сестрі ОСОБА_2 житловий будинок, у якому проживала.
Крім вказаного будинку ОСОБА_3 мала земельну ділянку площею 1,81 га відповідно до сертифікату серії ЧР № 003807 від 25.06.1996, зареєстрованого 12.07.1996 Книзі реєстрації сертифікатів за № 495.
На час смерті ОСОБА_3 разом з нею проживала сестра ОСОБА_2 , а тому за нормами ЦК УРСР, що діяв на той час, вона уважається такою, що прийняла спадщину.
ОСОБА_2 не встигла за життя оформити правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку. Водночас позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу на майно, що є предметом спадкування. 
Наведені обставини позбавляють позивачку можливості оформити свої спадкові права позасудовим шляхом, що стало підставою для звернення до суду. Тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 003807 від 25.06.1996 році за № 495 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), який був виготовлений на ім`я ОСОБА_3 и, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.09.2025 позовна заява була залишена без руху з наданням позивачеві часу для усунення виявлених у ній недоліків.
16 вересня 2025 року засобами поштового зв`язку від представника позивачки - адвоката Хорошуна С. А. надійшли матеріали позовної заяви з усунутими недоліками.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 09.12.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Задоволене клопотання представником позивачки про витребування доказів судом задоволено. Витребувані докази надані суду у визначений ухвалою строк та долучені до матеріалів справи.
Відповідачем 30.09.2025 подано відзив на позовну заяву, де просить у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що позивачкою не доведено факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , оскільки надана нею довідка Виконавчого комітету Медведівської сільської ради підтверджує лише факт реєстрації обох за однією адресою у с. Худоліївка Черкаського району Черкаської області, а не спільне проживання. Окрім того, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 тільки житловий будинок з надвірними спорудами, натомість право на земельну частку (пай) не охоплене заповітом.
Представник позивачки - адвокат Хорошун С. А. 30.09.2025 подав відповідь на відзив, зазначивши, що довідка Виконавчого комітету Медведівської сільської ради підтверджує факт прийняття спадщини в розумінні ст. 549 ЦК УРСР, а право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_3 відповідно до закону.
Представник позивачки - адвокат Хорошун С. А. у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Представник відповідача Медведівської сільської ради - за довіреністю Добровольський А. В. підтримав раніше поданий відзив, проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що позивачкою не доведено факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , оскільки у довідці № 325 від 20.06.2024 зазначено лише, що ОСОБА_2 була зареєстрована разом з ОСОБА_3 на час смерті останньої, проте докази фактичного проживання не надані.
У судовому засіданні була оголошена перерва, після якої учасники в засідання не повернулися. Суду надали заяви із проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. У свою чергу представник позивачки позов підтримав та просив суд його задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Спірні правовідносини стосуються правовідносин спадкування, тому до їх правового регулювання суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які були актуальними на момент виникнення зазначених правовідносин. 
До правовідносин спадкування після смерті ОСОБА_2 и, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосуванню підлягають норми Книги Шостої Цивільного кодексу України «Спадкове право».
На підставі статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 а, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01.06.2014, актовий запис № 06 (а. с. 11).
З дослідженої судом копії спадкової справи № 110/2013, заведеної 04.11.2013 приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Костенко Н. В. після смерті ОСОБА_2 и, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що позивачка є спадкоємицею її майна за заповітом та прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, про що свідчить заява № 236 від 04.11.2013 (а.с. 90).
Заповіт був складений ОСОБА_2 10.06.2004, посвідчений секретарем Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Ліщенко Н. П., який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано, згідно з яким усе своє майно, належне їй та на яке вона за законом матиме право на день смерті, заповіла позивачці ОСОБА_4 (а.с. 96).
Також судом установлено, що ОСОБА_1 приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Костенко Н. В. після смерті ОСОБА_2 08.06.2017 видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,5990 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, а 27.10.2021 видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 (а.с. 100, 101 /звор. стор./).
Наведене слугує підтвердженням того, що позивачка є спадкоємицею майна ОСОБА_2 за заповітом та прийняла спадщину шляхом подання у визначений законом шестимісячний строк заяви про її прийняття нотаріусу. 
До правовідносин спадкування після смерті ОСОБА_3 и, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (1963 року у редакції від 27.12.1996).
Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР).
Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
На підставі ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями.
Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК України).
На підставі ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР).
Під час розгляду справи судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .Вказана обставина підтверджена даними інформаційної довідки Чигиринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 8767/23.15-25 від 20.12.2025.
На час відкриття спадщини ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай), розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 003807, який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 и, про що в Книзі реєстрації 12.07.1996 зроблений запис за № 495 (а.с. 17-18).
Відповідно до заповіту від 03.09.1994, нотаріально посвідченого Виконавчим комітетом Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій за № 30, який на день смерті заповідача не змінений і не скасований, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, розташований у с. Худоліївці Чигиринського (нині - Черкаського) району Черкаської області (а. с. 44).
З наведеного слідує, що право на земельну частку (пай) розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 003807, який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 и, яке є предметом спадкування, не охоплене заповітом, тому спадкування вказаного майна повинно здійснюватися за законом відповідно до вимог ЦК УРСР.
Водночас, як передбачено положеннями ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга), що встановлено статтею 530 ЦК УРСР.
Позивачка зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були рідними сестрами, тобто, що ОСОБА_2 була спадкоємцем майна ОСОБА_3 за законом другої черги спадкування відповідно до вимог ст. 530 ЦК УРСР. Натомість суду відповідні докази на підтвердження їх родинних зв`язків не надані, у матеріалах справи такі докази відсутні.
Згідно з даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 596/01-09 від 13.12.2025 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83602813 від 13.12.2025 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 спадкові справи не відкривалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а. с. 86-87).
Главою 89 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів.
Як передбачено п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Таким чином, необхідною підставою для вирішення у позовному провадженні вимог про визнання права власності на спадкове майно є факт звернення спадкоємця до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Отже, звернення до суду до цього моменту є передчасним, оскільки в такому випадку суди підміняють органи нотаріату, що не відповідає вимогам закону.
Натомість судом установлено, що позивачка до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), належну ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 , не зверталася, рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майнове право - право на земельну частку (пай) нотаріусом не приймалося, доказів протилежного суду не надано.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.
На підставі ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 
З аналізу наведених фактів та обставин суд дійшов переконання, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшло право на земельну частку (пай) як майнове право особи, однак позивачка ОСОБА_1 у зв`язку із ненаданням доказів наявності між нею та ОСОБА_2 родинних зв`язків не довела суду факт прийняття цієї спадщини ОСОБА_2 як спадкоємцем за законом. За таких обставин позов не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 527, 529, 530, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1268 ЦК України, ст.ст. 13, 76-81, 200, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :
Відмовити у позові ОСОБА_1 до Медведівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники та їх адреси:
Позивачка: ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 );
Представник позивачки: адвокат Хорошун Сергій Анатолійович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 333, видане 15.10.2024 Радою адвокатів Черкаської області, адреса робочого місця адвоката: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Слобода, провул. Шевченка, буд. 7);
Відповідач: Медведівська сільська рада (код ЄДРПОУ: 33369798, місцезнаходження: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Медведів, вул. Б. Хмельницького, 44В).

Повний текст рішення складений 06.02.2026.

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ