Справа № 675/1864/25 
Провадження №  3/675/13/2026  

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2026 року м. Ізяслав
Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., за участі секретаря судового засідання Гедзенюк В. В., адвоката Кедруна Л. С., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого транспортувальником ТОВ «Венс» м. Боярка, РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 505565 від 06.11.2025 року встановлено, що 06 листопада 2025 року о 18 год. 40 хв. в с. М`якоти по вул.Незалежності, 4, дорога Т-23-13, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом – автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікувальному закладі КНП «Ізяславська МБЛ», за допомогою технічного приладу «Alkotester Drager», що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор NC-M6B номер 5, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 винну у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 06.11.2025 він разом з ОСОБА_2 їздили на його автомобілі «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 та вживали спиртні напої. Так, близько 19 год. вийшовши з кафе-магазину, що в с. Плужне, ОСОБА_2 сів за кермо свого автомобіля, а він сів на переднє місце пасажира де заснув. Надалі прийшов до тями у кареті швидкої допомоги з травмами руки та голови. Після чого дізнався, що ОСОБА_2 на ділянці дороги в с. М`якоти в повороті не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та допустив з`їзд з дороги у кювет, де сталося перекидання автомобіля, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а він отримав тілесні ушкодження. В подальшому перебуваючи у лікарні, працівники поліції зобов`язали його пройти тест на стан алкогольного сп`яніння та склали адміністративний протокол, проте він їм вказував, що за кермом не перебував. Таким чином, просить суд закрити провадження у справі, оскільки він не керував автомобілем, тому не є суб`єктом притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Допитані в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оремо один від одного суду показали, що 06.11.2025 близько 19 год., вони надавали допомогу особам, які знаходились в автомобілі «Volkswagen Golf», що знаходився у кюветі в перевернутому стані. Спустивши до даного автомобіля вони виявили, на місці пасажира ОСОБА_1 , який перебував без свідомості, а на місці водія знаходився ОСОБА_2 , який намагався відчинити водійську дверку, проте це йому не вдалося і він виліз через задні дверки багажника автомобіля. Після чого вони викликали швидку допомогу та поліцейських.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 06.11.2025 він разом з ОСОБА_1 їздили на автомобілі «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував саме він, а ОСОБА_1 на передньому місці пасажира. Так, близько 19 год. вони рухались на автомобілі та неподалік с. Плужне, на ділянці дороги в повороті він не впорався з керуванням та допустив з`їзд з дороги у кювет, де сталося перекидання автомобіля, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Також вказав, що письмові пояснення, які долучені до матеріалів адміністративного протоколу написані ним в стресовому стані, а тому не відповідають дійсності.
Адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та вказав, що з дослідженого судом відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а відповідно до свідчень свідка ОСОБА_2 саме він перебував за кермом даного транспортного засобу, тому просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідків, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю через відсутність складу правопорушення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи та змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 505565 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у ньому, відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння у особи, яка керує транспортним засобом, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження зазначеного огляду відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735(далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103(далі Порядок).
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
За змістом наведених нормативних документів особи, які керують транспортними засобами та щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати належні та достатні докази. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Разом з цим, у справі відсутні докази як щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем у зазначені час та місці, як і щодо факту знаходження його за кермом автомобіля після ДТП.
З дослідженого судом відеозапису вбачається, що поліцейський після приїзду на місце ДТП, виявив ОСОБА_1 в кареті швидкої допомоги з тілесними ушкодженнями (переломом руки). В подальшому, ОСОБА_1 було доставлено до лікарського закладу, де поліцейським зобов`язано ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, оскільки це вимагає порядок та надалі складено адміністративні матеріали стосовно порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст.130 КУпАП, проте ОСОБА_1 заперечував, що він перебував за кермом автомобіля. 
Тобто, даних про рух вказаного транспортного засобу, а також перебування за кермом ОСОБА_1 вказане відео не містить. 
У судовому засідання ОСОБА_1 заперечив викладені в протоколі обставини та наполягав, що він автомобілем «Volkswagen Golf» 06.11.2025 не керував, а за кермом перебував ОСОБА_2 . 
Вказані пояснення ОСОБА_1 , стверджуються також показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та самим ОСОБА_2 , який ствердив суду, що саме він перебував за кермом даного автомобіля.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази керування автомобілем ОСОБА_1 , тоді як знаходження особи в стані алкогольного сп`яніння біля транспортного засобу, не є належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.
Так, незалежно від наявності стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , достатніх доказів факту керування ним транспортного засобу матеріали справи не містять.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
п о с т а н о в и в :
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р. В. Пашкевич