П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/9159/25	

Перша інстанція: суддя Бабенко Д.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року, прийнятої за наслідком розгляду заяви, поданої у порядку ст.383 КАС України, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 року у справі №420/9159/25, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 без обмеження максимальним розміром та без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та п.1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням суми індексації пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та збільшення пенсії на 25% як інваліду війни 2 групи відповідно до Постанови Кабінет Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», з урахуванням раніше виплачених сум.
25 листопада 2025 року до суду від позивача надійшла заява, подана в порядку ст.383 КАС України, якій заявник просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 №420/9159/25, яке набрало законної сили, в повному обсязі.
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що посадові особи Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, зловживаючи своїм службовим становищем, систематично, свідомо порушуючи чинне пенсійне законодавство та інші нормативно - правові акти, при перерахунку пенсії позивача незаконно зменшують її розмір. Пенсійний фонд за всіма судовими рішеннями заборгував позивачу 828 728 грн за період з 01.04.2019 року по 03.11.2025 рік (в тому числі 87 143,9 грн за 2025 рік), що становить 35,19% від загальної суми належної позивачу пенсії. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України.
Не погодившись з прийнятим судом рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким зобов`язати пенсійний орган виплачувати пенсію у належному розміру, після перерахунку, проведеного на виконання рішення по цій справі, а саме у сумі 37 499,35 грн.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.311, ст.312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем виконується рішення суду по цій справі та не вбачається наявності бездіяльності відповідача під час виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 року у справі №420/9159/25.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Положенням частини першої статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно з частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. 
За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
З аналізу зазначених вище норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими заявником.
В обґрунтування вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Херсонській області на виконання рішення по цій справі, заявник зазначає, що розмір його пенсії, після всіх перерахунків, повинен становити 37 499,35 грн, однак пенсійний орган виплачує пенсію у попередньому розмірі – 28 721,21 грн ще у листопаді 2025 року.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 28.11.2025 за вих.№2100-0207-5/47222 повідомило Пенсійний Фонд України, що у листопаді 2025 року Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 в межах покладених зобов`язань. Сума заборгованості згідно зазначеного рішення з 01.03.2025 по 30.11.2025 складає 16 875,00 грн. Вказану заборгованість включено до реєстру судових рішень. У листопаді 2025 ОСОБА_1 виплачено частину поточної заборгованості - 2717,10 грн (за рахунок коштів Державного бюджету України). Таким чином, залишок заборгованості складає 14157,90 грн. Враховуючи те, що виділених Головному управлінню коштів в рамках затверджених бюджетних асигнувань недостатньо для погашення заборгованості на виконання рішення суду, відповідач просив ПФУ виділити додаткові кошти на позачергове погашення залишку заборгованості у сумі 14157,90 грн, яка виникла в результаті перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення у справі №?420/9159/25.
Як вбачається з доданих пенсійним органом перерахунків та розрахунку заборгованості, 01 грудня 2025 року пенсійний орган провів перерахунок пенсії позивача та визначив до виплати суму – 37 499,35 грн, що відповідає розміру пенсії, яка повинна виплачуватись позивачу після набрання законної сили рішення по цій справі.
Крім того, зазначений розмір пенсії перерахований позивачу та визначена сума доплати до пенсії, починаючи з березня 2025 ро по листопад 2025 року. Як вбачається із зазначеного перерахунку, сума заборгованості визначена після перерахунку пенсії позивача, проведеного на виконання іншого рішення суду по справі № 420/3837/25, предметом якої був перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2025 року без застосування коефіцієнтів, передбачених постановою № 1.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджується, що рішення суду виконується пенсійним органом належним чином, а тому відсутні підстави для задоволення заяви, поданої ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України.
Контроль за виконанням інших судових рішень, ухвалених на користь позивача, виходить за предмет розгляду даної справи.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача під час виконання рішення суду по цій справі, суд першої інстанції вірно постановив ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1 без задоволення.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 248, 256, 311, 316, 382, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко