Справа № 462/8707/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року          м. Львів
Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О. Б., за участю секретаря судового засідання Глушко С. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,

встановив:

представник позивача – адвокат Назаркевич С. М. звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачкою, зареєстрований 08.08.2017 року Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 289.
Позов мотивовано тим, що спільне життя між сторонами фактично припинилося у зв`язку з виникненням розбіжностей у поглядах на сімейне життя, що призвело до втрати взаємної поваги, довіри, підтримки та порозуміння між сторонами. Протягом останніх двох років між подружжям систематично виникали конфлікти, зумовлені втручанням родичів дружини у сімейні відносини сторін, що зрештою призвело до припинення спільного проживання подружжя. Представник позивача зазначає, що на момент звернення до суду шлюб існує лише формально, оскільки сторони спільно не проживають близько чотирьох місяців, спільного господарства та бюджету не ведуть. Спори щодо поділу майна чи визначення місця проживання дитини відсутні. Позивач вважає, що подальше примирення є неможливим, а збереження шлюбу таким, що не відповідає інтересам сторін та інтересам їх дитини, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.12.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
20 січня 2026 року від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позовних вимог /а.с.24-25/.
Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
У відповідності до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.
Статтею 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2017 року, на підтвердження чого надано свідоцтво про шлюб виданого повторно серії НОМЕР_1 /а.с. 9/.
Копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 25.07.2018 року (актовий запис № 29) стверджується, що ОСОБА_3 змінила прізвище, яке після державної реєстрації змінено із « ОСОБА_4 » на: « ОСОБА_5 » /а.с. 16/.
Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено відповідний актовий запис № 136 /а.с. 17/.
Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. За приписами частини другої цієї ж статті суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду викладеною у постанові № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) від 15.01.2020 року.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Позивач зазначає, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, а збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. 
Відповідачка своїх заперечень на позовну заяву не надала, позовні вимоги визнала.
Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
Враховуючи те, що позов поданий у листопаді 2025 року, проте з того часу подружжя не примирилося, не налагодило свої сімейні відносини, будь-яких заяв, клопотань процесуального характеру не надходило, а також з огляду на позицію позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, суд, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, дійшов висновку про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, тому суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. 
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову на відповідача.
При зверненні до суду представником позивача сплачено 1 211,20 грн. судового збору /а.с. 4/.
Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, відтак суд дійшов висновку повернути позивачці з державного бюджету 605 грн. 60 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову), та на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 605 грн. 60 коп. судового збору (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову).
На підставі ст. ст. 12, 89, 264-265, 274-275, 279 ЦПК України, керуючись ст. ст. 109-113 СК України, суд-

ухвалив :

позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу – задовольнити. 
Розірвати шлюб між  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 08.08.2017 року Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 289).
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 50 % судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.
Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області (код ЄДРПОУ: 38008294, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. К. Левицького, 18) повернути з державного бюджету ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) 50 % сплаченого судового збору, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. згідно квитанції до платіжної інструкції № 8396-0757-2225-4219 від 04.11.2025 року. 
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання:  АДРЕСА_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання:  АДРЕСА_2 .

Суддя:         Постигач О. Б.